- Det er lenge siden sist. - Ti år.
Jeg har tenkt på hva jeg skulle si hvis du kom tilbake.
Dukk! Nei... Nei!
Vi har bevart hemmeligheten i 20 år, og nå har du gjenopplivet noen?
Du kan aldri bli sammen med henne.
Det er for mange hemmeligheter hun aldri kan få vite.
- Liz... Hva er det som har skjedd? - Ingenting.
Våre familier har lenge jobbet med å beskytte folk.
Hvis du så håndavtrykket, lever volden.
- Jeg vil ha svar. - Håndavtrykket er et mentalt bånd.
Det du føler nå, er et ekko av mine følelser for deg.
- Er du et romvesen? - Hva har du gjort?
- Jeg prøver bare å beskytte dere! - Slutt, Max. Begge to.
Alt du gjør, er for å beskytte deg selv!
Alle historier varierer med den som forteller.
Min søsters historie døde med henne for ti år siden.
Jeg ville gitt alt for å kunne spørre henne-
-hvorfor hun gjorde som hun gjorde.
For å forstå henne.
Men som så mange andre som dør for tidlig, -
- tok Rosa med seg sannheten i graven.
Og jeg er fortsatt her, i en endeløs søken etter den.
- Liz. - Max.
- Det er stengt her om kvelden. - Jeg klatret over porten.
Det er etter midnatt, så i dag er det ti år siden Rosa døde.
- Blir jeg pågrepet nå? - Nei. For mye papirarbeid.
- Det blir hemmeligheten vår. - En til.
Skal jeg kjøre deg hjem?
Det føles merkelig passende å få politiskyss i natt.
- Rosa hadde blitt stolt. - Det gjør jeg gjerne.
Du har unngått meg i noen dager.
Jeg trodde at du kanskje var avskrekket.
Jeg har ikke unngått deg. Jeg tenkte bare ikke å bli så lenge.
- Jeg er bare på besøk. - Skal du dra igjen?
Jeg er forsker, Max. Det er jobben min.
Jeg har fått et stipend til studien min... i San Diego.
Akkurat.
Du kommer til å forandre verden.
Det har jeg alltid visst.
Jeg vet ikke hvorfor det var så vanskelig å si.
Kanskje av samme grunn som det var vanskelig å høre.
God natt, Liz.
Du!
Jeg vil fortsatt kysse deg.
Jeg må bare komme meg gjennom denne kjipe dagen først.
Men etterpå, ved soloppgang...
Vil du treffe meg ved den gamle turkisgruven?
- Jeg kan ikke, Liz. Jeg sa jo... - Se.
Håndavtrykket blekner fort. Det kommer til å være borte da.
Da vet du at mine følelser er ekte, ikke bare en sci-fi-bivirkning.
Det har gått ti år. Du kjenner meg ikke så godt som du tror.
Max Evans, ikke sant?
Litt hjulbeint, besatt av Tolstoj og pen håndskrift til å være mann.
Det er bare et kyss, Max.
Du må ikke komme, men jeg håper at du kommer, -
- og jeg tror at du gjør det.
Det der er Hector Valenti, din forfar.
Det er tatt samme kveld som UFO-styrten.
Den voldshandlingen ble startskuddet for Project Shepherd.
Du sa at du så et håndavtrykk i forrige uke.
Se nøye på dette. Det er arven din.
Vil du takke nei til arven din?
Hvis faren din hadde visst det...
Faren min lærte meg prinsipper. Valentis æreskodeks.
Skulle jeg bryte taushetsplikten for å jage etter romvesener...
- Pappa nevnte aldri det. - Taushetsplikten gjelder ikke døde.
Pasienten min lever, sersjant.
Det er sent.
Takk for historietimen, men jeg står over. Hele greia.
Project Shepherd er hemmeligstemplet, Kyle.
Sier du noe, blir du en trussel.
Og mine friheter er ikke lenger beskyttet av amerikansk lov.
Jeg skjønner.
Grublenivå: tenåringsjente på familieferie?
Nei.
På bilferie med besteforeldrene. Dette er alvorlig.
Moren til Britney sa at jeg fikk gå på stranden, så...
Har du videomaterialet fra skytingen?
Ja, men Valenti sa at skytteren er pågrepet.
Gerardo Guerrera. Et vitne så ham drive rundt i området.
- Han ble pågrepet. - Jeg vil se videomaterialet.
Alt hærverket mot kafeen har vært rasistisk motivert.
Steiner mot vinduet med teksten: "Dra hjem."
Det er ikke Guerreras stil.
Siden ordføreren begynte med sin innvandringsfiendtlige retorikk, -
- har det kommet inn mange passende vitnemål.
Zoom inn.
Jeg kjenner igjen de skvettlappene med nakne jenter.
Wyatt Long. Jeg hater ham.
Søsteren døde i Rosa Ortechos ulykke.
- Og nå føler jeg meg som et svin. - Det er et motiv.
Unnskyld, unnskyld.
For mange år siden svek jeg Liz Ortecho.
Jeg vil gjøre det rette mot henne.
Vi hilser på Long når du har fått noen timers søvn.
Du ser elendig ut, partner.
Kjekk og elendig, men likevel elendig.
- Jeg finner ikke romsyltetøyet. - Her er det.
Ingen sprit, bare gubbens tequilalager.
- Skaff skjenkebevilling. - Hvordan kom...? Døren var låst.
Var den det?
Det la jeg ikke merke til.
- Hva vil dere? - Vi er sugne på litt nattmat.
Jeg er sjokoholiker.
Jeg skjønner. Dere vil skremme meg.
Jeg skal ikke avsløre dere. Jeg bryr meg om Max.
Vi bryr oss om Max.
Du rotet med Kyle Valenti på Wild Ponys parkering -
- like etter at Max hadde risikert livet for deg.
- Dere vet ingenting om meg. - Vi vet en del.
Du ser ikke ut til å bry deg om noe særlig lenge.
Hvordan går det med forloveden i Denver?
- Vi har gjort det slutt. - Vet han om det?
For ifølge Facebooken hans, stakk du bare.
Du ombestemte deg bare plutselig.
Nå skal du høre.
Hvis du ombestemmer deg om Max og hemmeligheten vår...
...kan ingen lås beskytte deg mot meg.
- Hold deg unna henne! - Gjør det selv!
Herregud... Max!
Jeg ser til kafeen, og så er dere to her og trakasserer henne?
- Har familien hennes ikke lidd nok? - Alt for å beskytte familien hennes.
Hei, Max!
Søtt.
Slår du ham, nå?
- Hva er det med deg? - Jeg klarer meg fint.
Nei. Det gjør du slett ikke.
Har hun rett? Er det noe galt?
Nei da. Jeg er lei for det.
Liz!
- Rød eller grønn? - Julaften.
Hvorfor holder vi stengt? Jeg tenkte å hjelpe til.
Hvert år på årsdagen er det noen som gjør hærverk på restauranten.
Etter skytingen ville jeg ikke risikere noe. Noen kan bli skadet.
Hva gjør jeg om den neste som blir skadet, er du?
Pappa. Bli med meg til California.
Du må ikke bli her og bli minnet om ditt livs verste dag.
Tror du at det er det jeg husker? Dagen da vi mistet Rosa?
Mija... Nei.
Jeg husker da din mor lærte Rosa å spille gitar i den båsen.
Din quinceañera...
Da Rosa ble høy og spydde på Alex Manes' sko.
Rosa var mer enn sine dårlige sider.
Hun var søsteren din. Hun elsket deg.
Nei, pappa. Jeg var glad i henne.
Du må prøve å tilgi henne.
Gjør du ikke det, vil spøkelsene forfølge deg, -
- og du kommer aldri til å bli kvitt dem.
Prøv.
Por favor, mija.
For min skyld.
Snart begynner jeg å tro at du er forelsket i meg.
Ranchen er solgt. Eiendommen er nå statens eiendom.
Du har ett døgn på deg til å flytte.
- Si til Uncle Sam at jeg tenker - Guerin...
Det som skjedde på gjenforeningen, skjer ikke igjen.
Ok?
Hva skjedde? Jeg var ganske drita.
Flytt på husvognen, bare.
Hva skal flyvåpenet med eiendommen? Det er tredje ranchen dere kjøper.
Vi skal bygge et anlegg.
Det er vel forbudt å bygge på historisk verdifulle plasser?
Hva mener du med historisk...?
På grunn av UFO-styrten?
Ja, akkurat. Vi får ikke bygge oppå Julenissens verksted heller.
Unnskyld. En dame hadde svelget et AA-batteri.
Jeg er glad for at du ringte. Unnskyld for at jeg stakk av.
Ingen fare. Det føltes som på high school.
Men jeg vil følge opp undersøkelsen.
Blåmerket så alvorlig ut. Jeg ville vært ingen god lege...
- ...hvis jeg ikke så på det. - Det er nesten borte.
- Har du fortalt noen om det? - Nei. Taushetsplikt.
Du kan stole på meg, Liz.
Kan du...?
Har du tilgang til arkivet til likhuset?
Jeg vil se Rosas toksikologirapport.
- Jeg prøver å tilgi henne. - Og hvordan skal det kunne hjelpe?
- Hun var narkoman... - Hvis jeg ser det...
Om jeg ser stoffet som fattet de dårlige beslutningene for henne...
Jeg vet ikke, Kyle.
Kanskje jeg vil skylde på noe annet.
Jeg ringer når jeg har rapporten.
Men Liz...
Hvis du vil tilgi henne, ikke fokuser på vitenskapen.
Fokusere på minnene.
Ekstra hardt.
Neste gang vi gjør det jeg liker med de greiene, -
- trenger vi ikke bruke slipset mitt.
Jeg skal i retten i dag.
Det bringer hell der det sitter.
Jeg savnet deg i går kveld.
Jeg vet det. Jeg hadde litt å fikse.
Med Max og Michael. Dere er så avhengige av hverandre.
Jeg er bekymret for Max. Bølgelengden hans er helt sinnssyk.
En sprø tvillinggreie. Jeg vet ikke.
Det er bare en magefølelse. Han er sint.
Skal jeg ta en øl med ham? Jeg tar cowboygreia.
Grynte, stirre ut i luften -
- og snakke om beltespenner som hemmelig metafor for følelser...
Hvis han ikke vil snakke med meg, vil han ikke snakke med deg.
Han kan jo snakke med Michael.
Hva tenker du, din idiot?
Er du bråkjekk mot Jesus?
Jeg fikk meldingen din. Er alt bra?
Før fant jeg alltid trøst her.
Jeg elsker vitenskap og fakta, men jeg trodde på noe større.
Men ikke nå lenger.
Tror du på Gud?
Jeg har lest mange religiøse tekster. Omtrent alle sammen.
Men fortellingene pleier ikke å ende godt for sånne som meg.
Mannen som utfører mirakler med hendene, får en blodig død.
Det var derfor jeg ville hilse på deg.
Hendene dine...
Forleden, da du viste meg minnene dine om oss...
...så jeg dem ikke bare, jeg kjente dem.
Det var som å bli kastet tilbake.
Jeg lurer på om du kan vise meg minnene dine om søsteren min.
- Slik at jeg får kjenne henne igjen. - Nei, Liz. Jeg kjente henne knapt.
Du kjente henne litt. Hun kjente deg.
Ja vel. Greit.
- Nei! - Vær så snill, vent.
Takk.
Evans. Hvis du har bedt ferdig, så vet jeg hvor Wyatt holder hus.
- Har du lyst til å tjene og beskytte? - Bare gå, du.
Vi ses ved soloppgang.
- Hva gjør du her? - Jeg elsker denne baren.
Du sa at den var like ekkel som en senators sexliv.
Max stenger meg ute.
Jeg tenkte at du kanskje kunne snakke med ham.
Noe er galt. Sist det skjedde, ville han bare snakke med deg.
Som du kan se, er jeg veldig opptatt.
Jeg hørte at Foster Ranch stenger. Er det det? Du finner en ny jobb.
Kanskje en som ikke ligger på stedet der familien vår omkom.
Jeg trives der. Det har jeg alltid gjort.
Da jeg var liten -
- og trengte å komme bort fra det usle fosterhjemmet jeg befant meg på, -
- haiket jeg ut til Foster Homestead Ranch.
Hva gjorde du der ute alene midt på natten, da?
Ventet.
Det var der jeg så familien sist. Kanskje de kom tilbake.
Eller kanskje noen... skulle komme og hente meg.
Til å være et geni...
...var jeg virkelig teit.
Vi er fra sheriffens kontor. Vi har fått klager om leven.
Vi hedrer min døde søster.
Håper at dere har god grunn til å forstyrre.
Har du hedret henne på en annen måte?
Som ved å skyte i stykker Crashdown Café?
Jeg? Nei.
Jeg hørte at Gerardo Guerrera ble arrestert for det.
Men hvis den familien ikke hadde kommet hit fra "Méjico", -
- hadde søsteren min vært i live.
Fin pistol. Er du flink til å skyte, Long?
- Jeg kan treffe en svettedråpe... - Wyatt.
Det er damer til stede.
Hva hadde du tenkt å si? Kom igjen. Si det.
Jeg har allerede glemt det.
Det hørtes ut som om du hadde tenkt å utfordre meg.
Jepp.
- Vil du ta det, Cam? - Jeg?
Men hendene mine er så små og...
...pistolen er jo så stor.
Se og lær, Barbie-purk.
To av tre er ikke så ille.
Hei sann.
Hør her: Til ære for søsteren din -
- skal vi ikke bøtelegge deg for å avfyre våpenet så nær veien.
- Det der kunne du ha gjort. - Jeg er jo feminist.
Du ville at han skulle tape mot en jente.
Det også.
Alex Manes! Har du gått deg vill? Du pleier ikke å henge her.
Jeg pleier ikke å henge med folka her.
Guerin? Enig. En slask.
Men han er blitt ganske sexy.
På en "sex i bilen, lukter ille, svigermors mareritt"-måte.
- Det har jeg ikke merket. - Alex.
Hvordan går det?
Takk for innsatsen.
Jeg gjorde det bare for å få oppmerksomhet.
- 90-talls? For Rosas skyld? - Hun var som en søster for meg også.
Wyatt er den skyldige. Når de matcher denne -
- til kulene vi fant på stedet, kan vi pågripe ham.
Skal vi ta en øl mens vi venter?
Det er årsdagen for ulykken.
Han er flau. Kanskje han finner på noe. Sist ble en person skutt.
Nesten.
Jeg skal se til restauranten.
Kjærlighetsbrev?
Jeg har tenkt å be deg om detaljer om Max Evans.
Sier dette deg noe? "a fraudulent zodiac"?
Du holder jo på med astrologi.
Hvorfor lurer du på det?
Jeg fikk bare et minne om Rosa.
Det sto på hånden hennes, og jeg kan ikke plassere det.
Det er en strofe fra Third Eye Blinds "God of Wine".
Det var en av låtene hun pleide å spille på jukeboksen.
Hun skrev alltid tekster på hendene og skoene...
Hva er det, Maria?
Jeg trodde ikke at du traff henne den kvelden.
Hvordan kan du huske det?
- Hvilken kveld? - Hun...
Hun gikk fra restauranten og kom hit.
Hun sang den sangen og skrev det på hånden foran øynene på meg.
Liz...
Det var den kvelden hun døde.
- Du kan ikke... - Dr. Valenti ringte meg.
- Er du der inne, Kyle? - Det går bra.
Jeg må se Rosas obduksjonsrapport.
Du får ikke fortelle dette til noen. Du må stole på meg.
Dette er rapporten fra arkivet.
Benzodiazepin, barbiturater...
...stump vold mot hodet...
...brannskader post mortem på over 80 prosent.
Jeg er lei for det.
Det var det alle sa at jeg ville finne.
Hun var narkoman og kjørte inn i et tre.
Kanskje. Men...
Husker du da vi var små og Rosa måtte til akutten med blindtarmen?
Ifølge denne rapporten var blindtarmen der.
- En dårlig obdusent? - Eller en forfalsket obduksjon.
Jeg gravde litt rundt.
Jeg fant den ekte.
Rosa!
Din søsters død var ingen ulykke, Liz.
Jeg vet at det låter sprøtt, men jeg tror at hun ble drept...
...av et romvesen.
Dra hjem, Isobel.
Ikke før du går med på å snakke med Max.
Kom igjen. Det er en perfekt anledning for -
- å komme over gammelt grums og bli venner igjen.
Vi kan ikke være venner.
- Vi er en familie. - Nei, det er vi ikke.
Vi bare befant oss på samme dødsdømte, intergalaktiske Titanic.
Da Mr. og Mrs. Evans kom inn på barnehjemmet -
- og valgte dere to men ikke meg, så ble det avgjort.
Max har prøvd å gjøre opp for det hele livet.
- Det var ikke hans feil. Vi var sju! - Han var voksen da han valgte Liz.
Det sa bare "pang!"
Jeg traff nok en transformator, for det gikk i luften.
Du skjøt i stykker noen lamper. Men innvandrerne drepte søsteren din.
Da syns jeg at vi skal sende dem hjem.
De skal til Crashdown. Hvis noe skjer med Liz...
- Da kommer sheriffassistent Evans. - Ja, og han friker ut.
Han er ikke seg selv. Han må ikke gjøre noe han ikke kan angre.
Ja, Max risikerte livet vårt for å redde Liz. Jeg er også forbannet.
Men hun holdt på å dø rett foran øynene på ham.
Kom igjen, Michael.
Er det ingen i denne verden du ville risikere alt for?
Det er trist.
- Hei, Maximo. - Hei.
- Jeg skal varte opp søsteren din. - Kvalmt.
- Fikk du beskjeden om Guerrera? - Ja, jeg sjekket det.
Han ble frikjent fra anklagen, men det viste seg at han er illegal.
Så han er uansett arrestert nå.
Immigrasjonsmyndighetene gjør hva de vil.
- Ja. - Du burde sove litt.
Du har nok rett. Vi ses.
Der får du for søsteren min. Opp med ham.
Havner han på sykehus...
Så blir han sendt over grensen, ikke sant?
Kom, vi drar!
- Er du uskadd, Mr. Ortecho? - Jeg tror det.
Jeg så håndavtrykket på brystkassen din.
Du må fortelle hvem som gjorde det.
Han traff henne!
- Han traff henne den kvelden. - Hvem, Liz?
Jeg må gå.
Stopp, Wyatt!
Skal du arrestere meg for at jeg gjorde jobben din for deg?
Om familien Ortecho hadde vært verd alt dette, hadde Mexico tatt dem.
Psykopat!
Hva i helsike?
Vi må slutte å treffes sånn.
- Har du en elpistol? - Han overlever.
- Han skulle drepe ham. - Han drepte Liz!
Hun døde, og nå ville han gjøre det igjen.
Folk som han slutter aldri.
- Så da får du dømme dem? - Michael.
Dette er ikke likt deg, Max.
Noe er galt. Du føler det også.
Du har rett. Helt siden jeg helbredet Liz, -
- har jeg hatt en slags gift inni meg.
Jeg vet ikke helt.
Hvem er fyren? Kom igjen. Jeg kjenner igjen blikket.
Fra high school.
Det siste året, da den hemmelige fyren kysset deg på museet.
Husker du hva du sa til meg da?
At jeg skulle bli i Roswell om han bare fortsatte å kysse meg.
Jeg var ung og dum.
Men da likte jeg byen for første gang.
"Hjemme" behøver ikke være en villa med hvitt gjerde og en familie.
Det kan være en person.
Pappa? Jeg må snakke med deg.
- Papi... Hvem gjorde dette? - Long.
Politiet har ham.
- Hvilken politimann? - Max Evans. Han var her nettopp.
Han plastret meg. Han er en bra fyr.
Han kommer ofte inn og bestiller kaffe.
Han drikker den aldri, men han gir mye tips.
Han spør om deg.
Han reddet livet mitt i kveld.
Hei.
Wyatt Long skjøt meg. Som hevn for at Rosa drepte søsteren hans.
Det var ikke bare hevn.
Det var rasisme. Og sånne karer...
Jeg vil ikke snakke om ham. Jeg må fortelle en ting.
Jeg løy til deg.
Helt siden jeg helbredet deg, har alt vært galt.
Som om... jeg har en tornado inni meg.
Jeg kan ikke håndtere den eller flykte.
Unntatt når jeg er sammen med deg.
Jeg er lei for det. Håndavtrykket er borte, og du hadde rett.
Jeg føler ikke som deg.
Nei, selvsagt. Jeg forstår det.
- Jeg skal... - Max.
Når traff du Rosa for siste gang?
Jeg har tenkt på henne hele dagen og lurt på det.
Den dagen. Da...
Da jeg ville ta deg med ut i ørkenen for biologiprosjektet.
Akkurat. Jeg tenkte meg det.
Når drar du fra byen?
Jeg tror at jeg skal bli.
Pappa trenger meg nå.
Kanskje jeg kan hjelpe deg også.
- Ta noen prøver? - Ingen eksperimenter.
Vi kunne ha blitt kjent med hverandre.
Jeg snakket med sheriffen. Long er arrestert.
Du skrev ingen rapport om Ortecho.
- Jeg vil ikke at han skal bli utvist. - Og det visste nok Long.
Han sitter inne i natt, og pappa betaler boten.
Det er en stund siden du dukket opp hjemme hos meg uanmeldt.
Vil du få ut litt frustrasjon?
- Hvor skal du ta veien? - Tennessee.
Er det sant?
Nei. Nei, jeg har et par mennesker som trenger meg her.
Jeg får jobbe på skraphaugen til jeg finner noe bedre.
Bra.
"Bra"?
Jeg hang med noen gamle venner i går.
Jeg kom til å tenke på...
Jeg vet ikke.
...hvem jeg var da dette begynte.
Før jeg dro ut i krigen...
Ingenting forandret seg.
Akkurat... Inkludert hvordan du ser på meg.
Det er et problem for meg, Guerin.
Hver gang du ser på meg, blir jeg 17 år igjen.
Da glemmer jeg de siste ti årene.
Når du ser bort, kommer alt tilbake. Og jeg holder ikke ut!
Jeg ser aldri bort.
Ikke egentlig.
Hva gjør du?
Jeg har lett overalt! Tenkte du å konfrontere et romvesen alene?
Jeg konfronterte ham ikke.
Jeg er redd for ham.
Hvem var det, Liz? Hvem gjorde det?
Hele kroppen skriker: "Kom deg vekk fra denne byen."
"Røm, og se deg aldri tilbake."
Men jeg skal ingen steder.
Jeg skal finne min søsters morder og sørge for at personen straffes.
Og jeg skal kjempe.
Selv om det var Max Evans.
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com