Očekuje se pogoršavanje
uvjeta preko Blizanaca
kako se temperatura snižava.
Dalje sjeverozapadno, očekujemo do dvadeset centimetara snijega
do gotovo 30 u pravcu Nemadji.
Nanosi snijega su mogući u
gotovo cijelom sjeveru Minnesote s vjetrom brzine do 100km/h.
Državne agencije mole vozače da bez potrebe ne kraću na put.
Za ime Boga!
O, Bože!
Morao si izabrati sredinu ničega.
-Hej?
-Oprostite!
- Oh, čekaj!
-Pozdrav tamo.
Žao mi je zbog toga. Nisam te željela uplašiti.
Što radiš ovdje gore?
-Pecanje.
Samo malo pecanja.
-Sama?
-Da.
Dolazila sam ovdje sa mužem.
Davno.
Znaš li možda gdje je jezero Hilda?
-Da.
-Odmah ovdje s druge strane brda.
Autom moraš ići dugim putem okolo.
U redu.
-Puno ti hvala.
-Reci mi...
Jesi li dobro?
Samo sam mislila da...
Jelen.
-U redu.
Pa, drži se toplog.
To je puno lakše.
- Da. - U redu.
Jesi li siguran da je ovdje sigurno?
Ima sigurno 17-20cm leda. Gledaj.
Nisi me uvjerio. -Biti ćemo dobro, obećavam.
Hajde. Uvijek tako lako odustaješ?
Ovo je komad smeća. -Ne, nije.
Hajde.
Ne, u drugom smjeru.
Tako je.
Isuse, možeš se skinuti s mene sada.
-U redu.
Zna gdje je Gretu Larsen dečko odveo na njihovom prvom spoju?
-Ne.
Gdje?
Na ples.
- U VFW-u.
Pokušavaš li nešto reći?
Samo navodim činjenice.
-O, da? Skol.
Skol, Karl.
Ne! Vraćaj se ovdje, kučko!
Sljedeći hitac neću promašiti. Glupa mala kučka!
Pokušaj to opet i mrtva si.
Čuješ li me?
Hajde, idemo.
-Mora da se šališ!
Da, znam, znam!
Jesi li ozlijeđena?
-Sama si?
Je li ona dolje?
-Da.
- Da li je bilo problema? - Ne.
-Sigurno? -Da.
Bila je tamo gdje si rekla da će biti, izlazila je iz ljekarne.
Uhvatili smo je u uličici. Nitko nije ništa vidio.
Nisi je nahranio, zar ne?
Naravno da ne. Misliš da sam idiot?
Nećeš mi zahvaliti?
-Za što? - Ne znam.
Što sam ulovio djevojku?
Provalio u St. Luke i ukrao pola njihovih zaliha?
Vozio se okolo kako bi pronašao tvoje dupe?
Iskopao tvoj auto iz snijega?
Još bi bila vani smrznutih sisa da te nisam išao potražiti.
Koji kurac? Rekla sam bez pića!
Ne zajebavam se! Kada završimo s ovim moći ćeš se napiti koliko želiš.
- Nisam pijan! - Dovoljno!
Odmorit ću se dok se ti ne otrijezniš.
Onda možemo izvaditi sve iz auta.
Dušo?
"Neću otići :),
obećajem"
-U redu?
-Jebemu!
Što je ovo, jebote?
Um, rukavica?
Znam da je to jebena rukavica. Odakle je došla?
Iz trgovine rukavica? -Pokušavaš me naljutiti?
-Čija je? - Ne znam.
Došla je neka dama. Možda je njezina. -Jebena dama je svratila?
Da, neka glupa stara kučka. -Nisi mislio da je to bitno?
-Bila je tu dvije sekunde. Nije ništa vidjela. - Pa, očito da je!
Što je htjela?
Dao sam joj upute do jezera.
Ne znam koliko ti puta moram reći da prestaneš biti dobar prema ljudima.
Oni to iskoriste.
Pa, bila je izgubljena. - Hajde, idemo!
Pa, gdje idemo?
Očistiti tvoj jebeni nered!
Sranje!
Dođi ovamo!
Izvadi me odavde! -Daj mi jebenu ruku!
Sranje! - Pomoći ću ti.
- Ovdje, idemo!
-Ima li koga?
U redu je, dušo.
-U redu je.
Ja sam, ja sam dama s prozora.
-Malo sam se natukla gore.
Hajde da ti skinemo to.
Stvarno se zalijepilo.
Dobro, idemo to učiniti brzo, ok?
Jedan, dva, tri.
Bože, tako mi je žao.
Oh, dušo, gdje je ključ? Gdje je ključ, dušo?
-Ne znam. - Do vraga!
Oprosti, nisam htjela psovati.
Nemoj ići. Molim te, nemoj me ostaviti!
Ne, ne, ne. Neću te napustiti, dušo.
Ne napuštam te.
Obećanje je obećanje.
Idem samo pronaći nešto da te izvučem iz tih lisica. Budi mirna.
Tko je ta krava?
Isuse!
-Jebem ti!
Sranje!
Ovdje je jebeno hladno.
Imamo li još šibica? - U ormaru.
Provjeravam jebeni ormarić!
O, dovraga, gdje su naše torbe? - Kujo!
-Sranje!
Traži nešto suho!
Mora postojati nešto.
Možda da samo odem u toplu kupku. -Ne, hipotermičan si. To bi te ubilo.
Moramo te skinuti i polako ugrijati, suhom toplinom.
Imam deke u mom autu. Jebemu, tako je. Tamo su.
Hej, učini mi uslugu i donesi mi jedan od onih bodljikavih mamaca.
Trebali bi biti u kutiji za pribor, dolje lijevo.
Zašto, noge su ti prestale raditi? - Što?
Hoćeš li?
Sigurno se šališ.
-Jebem ti sve! Ponestaje nam vremena.
Osjećam se kao da mi igle probadaju kožu.
Moraš se srediti i prebaciti sve zalihe dolje do jezera.
Pripremiti sve.
Sada? Ja se...ja se trenutno smrzavam.
-Nemamo izbora.
Daj mi samo jednu prokletu minutu, moja odjeća nije ni suha.
Nemamo jebenog vremena. Moramo doći do Littleforka do jutra!
Znaš što će se dogoditi ako propustimo tog jebenog kirurga.
-U redu.
Zašto to ne učinimo ovdje?
Okruženje mora biti čisto.
Pa, hajde da ga očistimo, da uzmemo bjeljivač i sve to.
Tko je od nas dvoje proveo posljednje jebeno desetljeće radeći u operacijskoj sali?
-Da... -Znam što radim.
Plus, ne mogu ju pustiti da krvari ovdje posvuda po kolibi moje bake.
Radimo to na jezeru s razlogom.
Znam, ali...
Policija neće moći istraživati mjesto zločina koje sutra neće postojati.
Zar ne?
Gdje će biti?
Na dnu jezera.
Jednom kada ga zapalimo i potopimo.
-Točno.
-Hej?
Stvarno mi trebaš sada.
Gdje ideš?
Idem po djevojku. Ona ovdje više nije sigurna.
Onda ću naći tu kučku i smjestiti joj metak u tu njezinu jebenu glavu.
Ulazi unutra.
Sranje!
Gdje mi je pištolj?
Ti si takav prokleti idiot da to graniči s mogućim.
Nije moja krivnja, dušo.
Prestani se sažalijevati!
-Pokreni se!
Dovesti ću je do jezera kada budeš spreman.
-Jebemu!
Što li to on radi?
Dušo, dušo?
-Ovo je dobro.
-Bože!
Bože...
-Polako, idemo.
Isto kao šivanje pokrivača.
Stvarno odvratnog, krvavog pokrivača.
Hajde, idemo.
-Naravno.
Bože... jebote!
-Halo?
Ima li koga?
-Ovo je hitan slučaj.
-Bilo koga?
Molim vas! Halo!
Halo, halo...jebem ti. Koje sranje!
-Halo tamo!
Siguran sam da ne može biti toliko loše
Halo. Čuješ li me? -Glasno i jasno. U čemu je problem?
-Ovdje se dogodila otmica.
Dvoje luđaka, oteli su djevojku.
Trebam pomoć, ranjena sam i...
Uspori, uspori malo. Koja je tvoja lokacija?
Uf, koliba blizu jezera Hilda.
- Kojeg jezera? - Hilda!
To je malo van Rute 11. Nekoliko kilometara južnije.
Uf, odmah van okruga Beltrami.
OK, da. Mislim da mi nismo daleko...
OK, možeš li samo...
-O, jebote!
Jebote!
-Kvragu!
-O, jebote!
Jebemu, nemoj, nemoj...
Molim te, nemoj me ubiti. -Zašto radite ovo?
To je moja... moja žena.
Natjerala me je.
Nisam htio...
Ona... Ona je bolesna.
A ta djevojka...
Pokušala se ubiti.
više puta.
Ne želi živjeti.
Možda... možda ne zaslužuje.
Pa, to nije baš i nije na tebi da odlučiš, zar ne?
Nisam loša osoba.
Nisam. Molim te, nemoj...
U redu, u redu, prestani.
Gdje je odvela djevojku?
Negdje je okolo. Traži tebe.
Ja sam htjeo otići. Ići u bolnicu.
Ja sam... ja sam hipotermičan.
Završio sam s pomaganjem njoj.
Samo moram otići liječniku.
Prestani. Ne miči se!
Je li ovo...
-Tvoje?
- Našao sam ga u kolibi.
OK.
Koji je najbliži grad?
W-Wannaska.
Oko dva sata udaljen.
Kažeš da nisi loša osoba?
-Ne.
Onda ćeš mi to dokazati.
Voziti ćeš najbrže što možeš dok ne stigneš do Wannaske.
Otići ravno u policijsku postaju.
Reći ćeš im da pošalju sve ovdje.
Onda, i samo tada, otići ćeš do liječnika.
-Shvaćaš? - Hoću.
Nemoj da požalim zbog ovoga. - Nećeš.
Da, u redu. - Kunem se.
U redu. Pa, idi sada.
-Hvala ti.
-Uzmi ovo.
-Hvala ti.
Ne, ne, ne.
Ne, ne! - Koji kurac ti radiš?
- Jebemu! - Zašto nisi na jezeru?
- Sve je spremno, ali... - Ali što?
Pogledaj me.
-Trebam pomoć.
Onda dođi meni.
Ja sam ti žena, dolaziš meni!
Kao što sam ja došla tebi. Tako to mi radimo.
Zakleo si se i sada ćeš me napustiti?
Sada kad te najviše trebam?
Sada kada znaš što će se dogoditi ako ovo...
Znaš točno što će se dogoditi. Moramo se pobrinuti da ovo uspije.
-Neće uspjeti.
Cijela ova stvar, to je
jebeno sranje.
Koji drugi izbor imam?
Ne odustajem. Ne kad postoji šansa.
Samo moramo doći do Littleforka. -OK.
-U redu. - Da.
Recimo da uspjemo.
Jesi li sigurna da možeš vjerovati tom kirurgu?
Jesi li sigurna da će biti tamo?
Ostavimo ovo sranje.
Nije kasno.
Možemo otići.
Odlazimo i što onda?
Samo ćemo čekati da umrem i da me se riješiš?
To želiš? - Ne, nije tako dušo.
-Vraga nije!
Karl!
Dušo, dušo?
Moramo u bolnicu. - Čekaj, čekaj.
Ulazi, uđi.
-U redu.
Nastavit ćemo pokušavati.
Nećemo odustati.
Hajde.
Hajde, ti smrdljivče!
Isuse, ti glupi, jebeni...
Hej!
Hej, hej!
Hej, hej, hej!
Hej, hej...
Hej, ja sam žena s radija. Zvala sam te preko radija.
Drži ruke gore gdje ih možemo vidjeti!
Žao mi je, ali malo je teško.
-Stani!
To je nekako... to je nekako teško u ovom trenutku.
U redu, možeš ih spustiti.
Drago mi je da vas vidim, momci. - Što se dovraga dogodilo ovdje?
Morala sam raznijeti moj kamionet da me nađete.
Pronaći nešto ovdje je kao iglu u plastu sijena.
To si bila ti na radiju?
Da, jedan od otmičara me napao i razbio ga.
Gdje je sad taj momak?
Morala sam ga pustiti, bio je prilično bolestan nakon što je upao u jezero.
Trebalo mu je liječnika, ali on... On nije bitan, njegova žena je.
Ona drži djevojku. Bila je u podrumu.
Onda ju je držala u autu, a sada...
Sada, nisam sigurna gdje je sada.
Trebali bi se vratiti do kolibe odmah.
- Jesi li naoružana? - Što?
Jesi li naoružana?
Aha, da, evo.
-Oprosti.
Oprosti. Imam samo pet metaka. Ona ima pušku.
I ne oklijeva ju koristiti. Pogodila me je u ruku, ovdje.
-Da.
Mislim da bi bilo bolje da ti mi to pričuvamo, da budemo sigurni.
O, Bože. Ja bi ga doista željela zadržati uza se, ako vam ne smeta.
Slušajte, gospođo, provjeriti ćemo sve ovo, što god da bio problem,
ali znaš, nije da te poznajemo dugo.
Čuvati ćemo ga na sigurnom i suhom u pretincu za rukavice.
Ne brini, možemo ovo riješiti.
- Učiniti ćemo tako ili možemo otići.
Kako ćemo?
Uzmi ga. - U redu.
Samo jedna žena?
Da, njezin muž je odavno otišao.
Što ona radi tamo? - Kako da ja znam?
Možda bismo trebali otići u grad, pozvati policiju.
Ne, to će trajati satima.
Idemo razgovarati s njom. Shvatiti što se događa ovdje.
Nisam sigurna da je to jako pametno Ona je opasna kao sam vrag. Možda...
Samo ćemo imati mali, prijateljski razgovor. Vidjeti što ona ima za reći.
- Možemo mi ovo. - Kažem vam, morate biti oprezni.
Razmislite o svim opcijama.
Ti ostani ovdje.
O, dovraga.
-U redu.
-O, moj Bože.
-Pozdrav tamo!
Samo želimo postaviti par pitanja.
Jeste li dobro?
Što je ovo, jebote?
Sranje!
-O, Bože!
Sranje!
Jesi li budan?
Tko je tamo?
Isuse, Karl, znaš tko je.
-Tvoja žena.
Ti stari glupane.
Da te izvučemo odavde.
Ustaj.
Evo, to je to.
Oprosti, hladno je.
Drugu nogu.
Pustiti ću vodu da bude dobra i vruća.
Želiš li ih pržene ili poširane?
Neka budu prženi.
Znaš, sjetila sam se putovanja na Mille Lacs '98. godine.
Voljela bi da imamo sliku te štuke.
Kakva ljepotica, zar ne?
Ali ipak...
Mi ćemo uvijek znati da si ju ulovio.
To je najvažnije.
Karl?
- Hej, hej!
Jesi li dobro?
-O, pa...
...biću prokleta.
Nije me ubila.
Je li to tvoja krv?
To je njegova.
-Da, to je...
Što će biti s nama?
-Zbilja ne znam.
Jeste li ikada vidjela ove ljude ranije?
Ženu, možda.
Mislim da sam ju vidjela u bolnici kad sam bila...
Kada sam pokušala...
Dušo, dušo...
Dušo!
Ne želim umrijeti!
To... To je dobro, to je dobro.
Hej, kako se zoveš?
Leah.
-Leah? Moj je muž volio to ime.
To je bilo na vrhu naše liste.
Za dječaka, mislili smo Eric, a za djevojku, trebala je biti Leah.
Između nas dvoje, ja sam se nadala djevojčici.
Što ćemo sad?
-Ne znam.
Oh, dušo.
Jesi li ikad čula za Veliku snježnu oluju iz 1888.?
Pa, zamrznula je pola proklete zemlje.
Bila je jedna od najgorih u zabilježenoj povijesti
i moj pra-pradjed Iver,
našao se zaglavljen usred nje.
Tamo nije bilo ničega osim njega, njegovog vola,
i velike vreće pšenice koju je nosio.
Mislim da se vraćao iz mlina tamo u okrugu Lac qui Parle.
Montevideo, zapravo.
U svakom slučaju, bio je na svom putu kući usred te velike oluje.
Usput, stotine ljudi je poginulo u ovoj oluji.
Nije to bilo samo nekoliko bezopasnih pahuljica koje su letjele naokolo,
ako je to ono što misliš.
Dakle, snijeg pada i pada.
Iver, on ne može vidjeti ništa.
Umoran je, gladan. Ali ne može stati, vidiš?
Jer ako prestane kretati, smrznuti će se i umrijeti.
Dakle, što radi?
Nastavlja.
Jednostavno, on ide.
Sa tim volom i žitaricama kroz prokletu snježnu oluju,
milja po milju, po milju, samo on i taj vol.
Stavljajući jednu nogu ispred druge sve dok, prije nego što je i primijetio,
Sunce nije provirilo kroz oblake,
i oluja je prošla.
-To je sve?
To je to... Mislim, to je...
Razmisli o tome što je Iver učinio tamo!
Da je odustao, ja ne bi bila ovdje.
Ne bih se ni rodila.
Nikad ne bi upoznala svog muža Karla.
Nikada ne bismo imali radost
proživljavanja naših života.
-Sve što ti govorim je da
ne znamo što nas čeka.
Nikad ne znamo, ali nije važno.
Ne odustajemo.
Mislim da je otišla.
-U redu.
Gdje je...
-Tamo je.
- Što? - Gore je.
Vidjela sam kako te pretražuje.
-U redu.
Sranje.
-Oprosti.
Daj mi svoje cipele. - Što?
Hajde, brzo. Može se vratiti svakog trena.
Što je tako važno u vezi te kutije?
To je to, dobro.
Da, ok-dokey.
Mislim da ću...
- Blizu sam.
Hajde, idemo.
Evo, suvenir.
Isuse!
-Ovo ih.
Obuj ih opet.
-Idemo sad.
Kada ti je zadnji put netko pomagao da se obuješ?
-U redu.
O, Bože.
Nije dobro.
- Vrata za oluju! - Što?
Probaj s vratima. - Oh, da, dobra ideja.
Trula su...Mogu, moći ću ih razvaliti.
Ovo će biti dobro.
OK, riješimo se ovoga prvo.
U redu.
Isuse Kriste!
-To je dobro.
U redu, sljedeći.
Ti si stvarno jedna pametna kuja, zar ne?
Karl je imao neobičan zahtjev...
Želio je da njegov pepeo bude prenešen
u baš ovom spremiku
do određenog jezera na sjeveru i,
raspršen tamo.
Koje jezero?
Jezero Hilda.
Pripremio je i kartu za tebe.
Pretpostavljam da ga nije lako naći.
Prilično daleko, ne?
Smeta li ti ako te pitam nešto?
Što je tako posebno u jezeru Hilda?
Istovari sve iz njega.
Morali bi se za to pobrinuti, gubiš previše krvi.
Ne treba mi tvoj jebeni savjet, gospođo.
Znam što radim.
Izgubiti ćeš cijelu nogu ako se inficira.
To mi je najmanja briga. - Zato što umireš.
Zato uzimaš to, zar ne?
Žao mi je zbog onoga kroz što prolaziš. Doista je.
Ali što god da je ovo, to neće ništa promijeniti.
Nisi u pravu. Samo moram doći do Littleforka.
Otvori kutiju i stavi je tamo.
Stavi ju na stol. Molim te, ne moraš to učiniti.
Stavi je na stol. - Ona je samo dijete.
Ja ću je zamijeniti. - Ti si prestara.
Ona živi na posuđenom vremenu ionako. - To ne čini ovo ispravnim.
Naći ću ti pomoć, naći ću ti novac.
Učinit ću sve, ali nemoj to učiniti. Ona je samo dijete.
Ima cijeli život ispred sebe. - Stavi je na jebeni stol!
-Žao mi je.
Na leđa.
Zalijepi joj trakom ramena, kukove i potkoljenice.
- Dovoljno je.
Pomakni se.
-Ne!
Ne, ne!
Što je to, jebote?
Molim te!
Ne, ne!
Molim te!
Skol, Karl.
Skol.
Skol, Karl.
Prijevod: Gorky