Käre Gud, vaka över mig på nästa kommendering.
Jag måste nog stiga upp kl. 06.00.
Smärtan i magen kvarstår
och försvåras nu av menstruationen.
Jag har tagit två ibuprofen och laxermedel.
Ursäkta min otålighet
men jag hoppas att du delger din plan för mig snart.
Jag måste tro att du har skonat mig för något större än det här.
Inte för att jag klagar.
Amen.
- Hej, är det du som är Maud? - Ja. Hej.
Jag lämnade anteckningar på bordet med alla hennes saker.
En hushållerska kommer imorgon.
Försök att se till att hon inte super.
Läkarna har börjat med B12-sprutor.
Hon får en sådan varje kväll innan maten.
Ditt sovrum finns däruppe. Hennes majestät sover middag därinne.
Hurdan är hon?
Rätt så jävlig.
Ha så kul.
Och på sistone, värst drabbad av oväder.
Invånare rapporterar att de väcktes av en öronbedövande smäll...
Amanda Köhl.
49 år gammal.
Känner du det?
Ryggradslymfom i fjärde stadiet.
Japp, ja, ja.
Henne får du träffa snart.
Känner du det?
Är vi klara?
Vilken tid önskar ni äta middag?
Klockan 20.00.
Det finns en inköpslista i hallen.
Jag fixar det.
Då så.
Jag kollade upp henne i förväg.
Dansare, koreograf, till viss del känd.
Som du vet ogillar jag kreativa typer då de tenderar att varasjälvupptagna.
Vad lagar du därinne?
Spaghetti bolognese med vitlöksbröd.
Strålande.
- Är temperaturen bra? - Ja då.
Hejsan.
- Vem är ditt helgon? - Maria Magdalena.
Jag visste inte att hon fanns som halsband.
Jag beställde det på nätet.
Du är sötare än den förra.
DANSENS ANATOMI KROPPEN ÄR EN SCEN
KÖHLS DANSKOMPANI
Du.
Vad tycker du?
Fint.
- Du måste vara Mary. - Nej, Maud.
Vi avhyser dig väl inte?
- Nej, jag ska träffa en vän. - Vad bra.
Ajöken då.
Jag borde ha sagt att jag kunde stanna på rummet.
Hon måste känna sig generad.
- Kan du avvara en slant? - Ledsen, jag har inget.
Fan ta dig då.
Ursäkta, fröken?
Kan du avvara en slant?
Tack, raring.
Lite kyligt ute, inte sant?
Må Gud aldrig låta dig lida i onödan.
- Vad? - Inget.
Gud välsigne dig med, raring.
Varför skulle nån som hon hamna i en stad som denna?
Den här hålan kan inte tilltala henne mer än mig.
Hallå?
Vad har hänt?
Kom hem till London.
Lås inte in dig här. Du borde vara bland folk.
Vad fan bryr du dig så plötsligt för?
Var inte snäsig. Du är farligt lik Norma Desmond.
Fan ta dig!
Korkade kossa.
- Hejsan. - Hej.
Ledsen att du fick vända om. Hon brukade tåla spriten utan problem.
- Inte ens jag kunde hålla jämna steg. - Saker förändras.
Javisst.
Behöver du mig för något?
Nej.
Kommer hon att bli bra?
Var inte korkad, Richard.
Jaha, ta hand om dig då, raring.
Uppblåst skitstövel.
Du skulle ha sett honom förr. Försökte ständigt sätta på mig.
Han har plomber nu. Såg du?
Nej.
Inte?
Man ser inte det man inte vill se.
Stanna här.
Jag vill inte vara ensam.
- Hur länge har du arbetat med detta? - Strax över ett år.
Vad gjorde du förut?
Jobbade på sjukhuset St. Afra.
Gräsligt ställe.
Har du sett mycket död?
Ja.
Vad fick dig att sluta?
Vet inte. Jag behövde förändring.
Jag vet inte.
Jag tog på mig för mycket.
Och det var Guds vilja.
Allt förändrades när han kom.
Så du konverterade nyligen.
Får du svar när du ber?
Ibland talar han.
Hör du hans röst?
För det mest är det bara som att han fysiskt finns
inom eller runt mig.
Så vägleder han mig.
När han är nöjd
är det som en rysning eller ibland som något pulserande.
Då är allt varmt och skönt.
Han är bara där.
Inget känns verkligt längre.
Sedan jag flyttade tillbaka hit har jag tänkt på den sista stunden
och undrat
hur det kommer att bli.
Vad kommer jag att se?
Kommer det att vara nån mer där?
Och sen då?
Inget?
Säg att jag har fel.
Han har varit.
Och inte bara efteråt.
Han är överallt.
Han ser dig.
Han låter dig inte falla.
Min lilla frälsare.
Tack, Fader.
Och för din hand till
din högra hand.
Och rita en halvcirkel över ditt huvud.
Missförstå mig inte, palliativ vård är nobelt.
Men jag visste att du hade planerat mer för mig.
Det krävs inget särskilt att torka upp efter de gamla och döende.
Men att rädda en själ
det är något särdeles.
Din närvaro förädlar luften.
Jag känner mer fylld av din kärlek än någonsin.
Mer än nog att dela med mig.
Jag ser dig.
Ja?
- Har Cynthia åkt? - Ja, jag heter Maud.
- Carol. - Det är för sent för besök.
Jag är väntad.
Hon sover.
Maud!
Gör mig sällskap.
John sa att det var hans sista önskan att gå bort i frid
med familjen vid sin sida.
Tack, Julia.
Innan han gick bort
skrev John ett öppet brev till engelska parlamentsledamöter.
Han ville att alla skulle veta...
Gode Gud, här är Amanda.
Det vet du.
Tack för att du har fört oss samman.
Tack för denna måltid som vi tacksamt tar emot.
Välsigna Amandas kropp, som lider just nu
men har gjort så många underbara saker.
Och välsigna hennes sinne som är höljt i mörker.
Nå henne som du nådde mig.
Amen.
Är han här?
Jag känner det med.
Du är vacker.
Nej.
Jo.
Till Maud,
min frälsare.
Vänligen, Amanda.
Hej.
Nej, inte ikväll.
Det vet du.
Hon är okej.
Lite konstig, men...
Jag måste lägga på.
Okej, hej då.
Maud, ditt ansikte.
Helvete.
Jävlar, det är över hela morgonrocken.
Jag gör det, Maud.
- Låt inte henne dricka för mycket. - Ingen fara. Det är mest åt mig.
Kom tillbaka, älskling!
Religiösa teman skulle spela en betydande roll i Blakes karriär
i synnerhet ett avvisande av organiserad religion
som han menade var en ful förvrängning av ett äkta andligt liv.
- Carol. - Hej.
Jag måste tala med dig.
Jaha?
Vad är det?
Jag vill att du ska sluta träffa Amanda. Lämna henne i fred.
- Bad hon dig prata med mig? - Nej, jag säger det.
Hon genomgår en viktig tid. Hon har stora saker för sig.
Hon måste vara fokuserad.
Jag tror bara inte att du får plats i det längre.
Jag vet inte vad du pratar om, men din patients sexliv angår inte dig.
Jag vet att hon ger dig pengar.
Det angår fan inte dig heller.
Jag försöker vara respektfull.
Jag svor inte åt dig eller något. Jag bara...
- Det är bara ingen bra idé... - Respektfull?
Hon får ligga med kvinnor om hon vill.
Det kvittar om du hade stor kuk
jag skulle ändå säga detsamma efter sättet som du såg på henne.
- Förlåt? - Vad var det förresten?
Är du för bra för henne? Är allt bara ett skämt?
- Självklart inte. - Amanda är döende.
Det är mitt ansvar att se efter henne.
Det handlar om liv och död.
Det är andligt på en annan nivå.
Inget illa menat.
Du är säkert bra i sängen, men just nu ödslar du bara hennes tid.
Hör du dig själv?
Maud, du är hennes sköterska.
Hon vill inte att du ska se det, men hon är sårbar.
Och hon ska inte behöva tillbringa sina sista dagar med att jaga upp sig
över ett kjoltyg som inte bryr sig om henne.
- Jag bryr mig. - Inte tillräckligt.
- Vad gör du? - Jag ska gå.
Då gör du det alltså?
Vad du än vill, Maud.
Säg inte att jag sa det.
Hitta bara på något.
Såra henne inte.
Okej.
Ja.
Det gick nog bra.
Hennes telefon har varit tyst hela dagen.
Hon måste vara lättad med.
Hon utstrålar frid.
Det påminner mig om de tidiga glimtarna av din kärlek.
Vi behöver ingen annan.
Katie?
Katie!
Katie. Jag tyckte väl att det var du.
Hur är det? Det var länge sen.
Ja, bara bra.
Hur är det, Joy?
Inte så illa. Trött.
Patienter som sover i korridorer.
Dubbelbokade operationer. Ett dårhus.
- Hur är det med dig? Sköter du om dig? - Ja.
Vi trodde att du lämnat stan eftersom du aldrig syntes till.
- Jag var här. - Jaså?
- Var jobbar du? - I privatvården.
- Är du fortfarande sjuksköterska? - Vad?
Jag blev bara förvånad...
- Förlåt, var jobbar du? - En privat agentur.
- Vet de vad som hände? - Ja.
Jag måste gå. Det var kul att ses, Joy.
Katie.
Ta mitt nummer.
Vad?
Om du vill prata eller ta en drink eller något.
Den där.
Ja, och sen den där.
- Så får du inte göra. - Vad?
Du stoppade in korten där.
Gjorde jag?
Det är inte kul om du fuskar. Vilket var det?
Den där.
Kan du ursäkta mig?
- Ja. - Ta bort det där.
- Kan jag få en kopp te? - Javisst.
Hej.
Jag trodde inte du skulle ringa.
Vad menar du?
Varför?
Var så god.
Vet du vad, det skulle vara trevligt att gå ut.
På teater eller något.
Jag vet inte vad vi skulle se, men du har säkert något förslag.
- Och efter att jag åker... - Jag vill lägga mig.
Klockan är 17.00.
Jag går och lägger mig när tusan jag vill.
Javisst.
Det passar inte nu.
Vi har alla varit med om det. Inget är värre.
Torra läppar som spricker.
Man köper färgen man vill ha och det flagar när man sätter på det.
Förfärligt, va? Precis.
Leta inte längre...
- Du måste göra ett ärende åt mig. - Jaha?
Köpa några saker till ikväll. Jag skriver en lista.
Visst, inga problem.
Ja!
Och jag är bara klar.
Jag drar härifrån.
- Är det klart? - Jag tänder bara ljusen.
Tallrikar.
Och släck lamporna.
Har den äran till dig.
Har den äran, kära Amanda.
Har den äran till dig.
Lamporna!
Carol, hur träffades du och Mandy?
Vi träffades online.
- Så nu har du en ménage à trois. - Knappast.
Maud gillar inte Carol.
Men jag vet inte om hon är trångsynt eller svartsjuk.
Vet du att hon försökte skrämma bort Carol bakom ryggen på mig?
För att rädda min själ, om jag förstår det rätt.
Ursäkta.
Rym inte. Jag talar med dig.
För Maud är min frälsare.
Hon har tagit hand om mig på flera sätt.
Men du lät dig ryckas med, inte sant?
Så vad är det?
Är jag oanständig?
Nej, du är vilsen.
- Richard, kan du visa några steg? - Javisst.
Försöker gömma sig.
- Vad tramsig du är. - Som amishfolket.
Där är mitt lilla helgon.
Nej, nej, raring.
Ta inte något av vad jag säger på allvar.
Jag vill bara se dig slappna av. Du är en vacker ung kvinna.
Och du borde ha kul medan du kan.
Jag har viktigare saker att tänka på.
Javisst.
Hur skulle mänsklig lättsinnighet möjligtvis kunna mäta sig
med den himmelske Faderns varma hjärta...?
Kom nu.
- Kanske om du lät mig prata med henne. - Absolut inte.
Var glad att hon inte anmäler dig.
Ms Köhl uttryckte andra bekymmer.
Är allt som det ska?
Jag mår bra.
Gud
smärta är allt jag känner av dig nu.
Som irriterar, bränner.
Det kanske är magsår eller cancer, eller blindtarmsinflammation.
Jag förstår inte om du försöker lära mig något.
Det hela framstår som slöseri.
Jag var redo, öppen och levande och detta är belöningen jag får.
Arbetsoduglig.
Overksam.
Du kanske inte är lika vis som jag trodde.
Jag kanske inte var uppmärksam nog.
Jag kan inte låta bli att känna visst agg.
Om du bemöter dina mest lojala undersåtar så här
bävar jag inför vad som väntar de som förkastar dig.
Jag älskar!
Ja, visst.
Just det. Ja.
Ja då.
Okej.
Herregud. Förlåt.
Vi ses.
I princip...
I Ryssland...
Hej, Joy. Det är Katie.
Jag undrade bara om du vill gå ut och ta en drink?
Du vet, bara prata och sen umgås.
Jag skulle gärna prata.
Schysst. Det låter bra.
Om jag ska vara ärlig
tyckte jag att det var konstigt när du föreslog det
för du verkade aldrig tycka om mig.
Nej, jag menade inte...
Var inte sån.
Jag började med några vänner, men de ska nog gå snart.
Jag ska nog stanna.
Förlåt!
Javisst.
I så fall, förlåt. Jag...
Jag är ganska dum, så hej då.
Hur gick det i eftermiddags?
Försiktigt!
Förlåt.
Du är nog skyldig mig ett glas.
Det är okej. Herregud.
Rör dig inte.
Är allt som det ska?
Det är ingen fara.
Nej. Kom igen.
- Lugn. Lugn! - Nej, jag...
Jag minns dig.
Du brukade alltid vara ute. För ett tag sen.
Jag tror
att du och min polare Tommy hade ihop det.
Jag minns dig.
En ljuvlig liten sköterska.
Jag gjorde allt.
Allt. Jag förändrades, inte sant?
Jag trodde att jag gjorde som jag blev tillsagd.
Snälla.
Låt mig inte falla igen.
Jag ber dig.
Jag gör allt.
Snälla, vägled mig.
Uppenbarelse. I rättan tid.
Herre, din nåd känner inga gränser.
En skam att jag nästan föll så enkelt.
Jag borde ha väntat mig motstånd.
Det av värde kommer inte lättvindigt.
Amanda Köhl: Dansar med döden.
'Jag träder in i mörker'
Elektra faller - klipp.
Till Maud, min frälsare
Amanda.
Amanda, Amanda.
Du kallade mig, Amanda.
Inget att ringakta.
Det betydde något.
Ödsla aldrig ditt lidande.
Vackert.
Får jag sätta mig?
Självklart.
Du arbetar väl inte på St. Afra?
Nej, jag är inom privatvården.
Jaha.
Min vän jobbar på St. Afra.
- Jag undrade om du känner henne. - Deras uniform är blå.
Jag har så stor respekt för alla inom vårdyrket.
Alla delar av det.
Det är verkligen det viktigaste
man kan göra med sitt liv. Nästan.
Tack. Så rart.
Ja, det kan vara belönande.
Inte så glamoröst, men jag älskar det.
Du får säkert ingen tid för dig själv.
Ingen fara. Jag har mitt liv, mina saker.
Jag har kören.
Så, personen du vårdar, vad är det för fel?
Jag får inte prata om det.
Men har ni en god relation?
Jättebra.
Just nu har jag en fin dam. Vi är goda vänner.
Det är bland det bästa med jobbet.
Det går fort att bygga meningsfulla relationer.
Saken är att man ofta infinner sig vid en viktig tid i någons liv.
Fast ibland gör det saken svårare i slutet.
När man måste sluta.
Nej, när de dör.
Jag kommer nog inte vara med henne länge till.
Dessvärre
är det så det kan gå i livet.
Jag heter Esther, förresten. Vad heter du?
Tänk om jag missförstår allt?
Tänk om du hånler? Eller är likgiltig?
Eller ser mig som en idiot, som den korkade kvinnan?
Var det så Amanda såg mig?
Mitt barn
stunden nalkas.
Snart ska du ansluta dig till famnen.
Du har vetat en tid att denna värld bara är ett spel...
Ditt liv, din barndom...
Mamma, pappa.
Du visste att det fanns något mer
och allt du önskade var att få vidröra det.
Jag är stolt över hur långt du har kommit...
Jag är stolt över dig.
Åta dig denna sista prövning, sedan ska vi i sanning förenas.
Hur vet jag vad jag ska göra?
Det har du alltid vetat.
VÄTEPEROXIDLÖSNING
Fara.
Katie?
Katie, det är Joy.
Där är du.
Förlåt, väckte jag dig?
Får jag komma in?
Jag är upptagen.
Det går fort, jag är på väg till jobbet.
Tack, raring.
Vad mysigt.
Coolt. Du är väldigt prydlig.
ACETON
Jag fick din adress från jobbet. Jag ville bara titta till dig.
Vad coolt.
Det här gillar jag.
Ledsen att vi inte kunde ses häromkvällen. Jag var helt slut.
Jag hade inte varit kul. Jag försökte ringa, men du svarade inte.
Cigg?
Hur går det på jobbet?
Har du ingen patient just nu?
Jag har skämts för hur jag var sist vi sågs.
Du är säkert jätteduktig. Det var du alltid.
Jag vet att du har höga krav på dig själv.
Det som hände var inte ditt fel. Det vet jag.
Det vet väl du med?
Vad är det som pågår?
Du kan berätta.
Jag vet att det är lite väl sent, men jag ville säga...
Jag ville säga att vi borde ha varit där innan allt skedde.
Vi visste att du hade det kämpigt, men ingen gjorde nåt.
Tiden rinner iväg.
Nu är det som att alla lever i sin egen bubbla.
Men det hjälper att prata.
Må Herren välsigna och bevara dig, Joy.
Förlåt?
Det var rart av dig att komma, men oroa dig inte.
Du har rätt. Jag var så vilsen då.
Men jag är omvandlad nu.
Och snart ska alla få se.
Jaha. Men det var ju bra.
Tack, Joy.
Tack för att du kom.
Jaha.
Så allt är bra?
Helvete. Jag måste faktiskt gå.
- Jag kommer tillbaka senare. Okej? - Okej.
Skönt att höra att det går bättre.
Vi ses senare.
Förlåt mig.
Jag var ovänlig mot dig.
Du fick mig att tänka på saker jag inte ville.
Det går bra ändå.
- Nej. - Jo, Amanda.
Herren förlåter det som sägs av vrede.
Han känner ditt hjärta.
Herren?
Ja, Gud.
Gud skickade mig till dig.
Han förlåter allt.
Du behöver bara be om det.
Himmelske Fader, välsigna denna kvinna i sitt tillstånd...
Nej, inget sådant trams.
Amanda?
Du måste vara den mest ensamma flickan jag har sett.
Jag är här, Amanda.
Jag är inte ensam.
Och inte du heller.
Nej!
Vakna upp, raring.
Han finns inte.
Det måste du veta.
Nej.
Du kände ju honom med.
Det gjorde vi båda.
Nej.
Det gjorde jag inte.
Det är inte sant.
Du anar inte hur trist det är att vara döende.
Det här gläder mig inte att säga, men det är bara vi två här.
Inget av det du gör spelar någon roll.
Jaha, det var ju lätt.
Djävul.
Ta ansvar för dina gärningar.
Du kom tillbaka för att du är ensam.
Han skulle vara nog om du var rättroende.
Men nu är det uppenbart att du är lika svag som din tro.
Jag såg ljuset.
Inget mer mörker.
Jag är så lycklig.
Ingen oro i sikte.
Prisa Herren.
Jag såg ljuset.
Herregud. Vad gör hon?
Herregud! Stoppa henne, någon!
Hjälp henne!
- Herregud! - Nej, nej!
Ära vare Gud.
Undertextning: Tomas Lundholm