Vse, kar boste videli, je resnica. Razen da so lisice tatinske.
To je škodljiv stereotip.
Film vam predstavlja Ameriški lisičji odbor.
Hvala. Gracias.
Dora, Dora, raziskovalka Dora.
Kdo je super exploradora?
Sem govoreči nahrbtnik. –Jaz pa zemljevid z usti.
Pograbite nahrbtnike, gremo. Skočite v avto, vémonos.
Lahko nas vodiš …
Lisjak, ne kradi!
Stari!
Raziskovalka Dora.
DrSi & Partis.si predstavljata RAZISKOVALKA DORA
Dora. Diego. Večerja! –Ampak mama, raziskujeva.
Pridita. Diego mora jutri zgodaj vstati.
V mesto se seli. Njegova mama je dobila novo službo.
Točno, zdaj sem se spomnila.
Dora, kaj smo rekli o oblačenju Škornja?
Divja opica je. Ne nosi človeških oblačil.
Okusno je. –Slastno.
Delicioso.
Lahko ti rečeš "delicioso"?
Reci "delicioso".
Jo bo že minilo.
Delicioso.
Ne začenjaj. Pusti.
Stric, kaj je Parapata?
Parapata je inkovska legenda.
Starodavno mesto, izgubljeno v času.
Raziskovalci ga že stotine let zaman iščejo.
Odkar smo se preselili v džunglo,
ga poskušava najti. –Je tam kaj zlata?
Menda ga je več kot na vsem svetu skupaj.
Lahko zlato obdržimo, ko ga najdemo?
Ne. Nihče ne bo obdržal zlata.
Parapato bi rada dokumentirala v arheološke namene.
Raziskovalca sva, ne lovca na zaklad.
Za raziskovalce je pravi zaklad
odkritje novih krajev.
Kaj? –Ne štekam.
Cole, ljubi, šest let sta stara.
Lov na zaklad je slab, raziskovanje je dobro.
V redu. –To sem tudi rekel.
Niti ne.
V Parapati so gotovo zlati kipi velikih džungelskih mačk.
In opic, kot je Škorenj. Opice so super.
Ni šans. Jaguarji so boljši.
Opice se lahko vihtijo, plezajo in govorijo z nami.
Ni res. Škorenj ne govori s tabo.
Pa govori. –Bom pa ja vedel. Starejši sem.
Po mojem vpiješ name, ker si žalosten zaradi odhoda.
Seveda zato vpijem nate.
Pogrešala te bom, Diego. –Jaz tudi tebe, sestrična.
In Škornja.
Vzemi. Za vedno najboljša prijatelja.
Do naslednje pustolovščine, prima. –Do naslednje pustolovščine, primo.
Pridi, Diego. –Vamos.
Adios, Dora.
Diego!
10 LET POTEM …
Živjo. Sem Dora. Preganja me krdelo jeznih malezijskih slonov.
Lahko rečeš "jezni malezijski sloni"?
Več sreče drugič, jezni sloni.
Oprosti, močvirski kajman, največji amazonski plenilec.
Mladički!
Adijo!
To pa je Škorenj. Živjo, Škorenj.
Živjo, Dora. Kakšna pustolovščina naju čaka danes?
Nadaljujeva najino desetletno iskanje Parapate.
Glej.
Zlata strupena žaba.
S svojo strupeno kožo ti lahko povsem ohromi telo.
Lahko izgovoriš "huda nevrotoksičnost"?
Adijo, smrtonosna žaba. Lep dan ti želim.
Podor. Ta votlina je nova.
Oprostite, dlakavonogi krvosesi.
Stari Inki.
Parapata.
Pridi, Škorenj.
Verjemi vase, pa bo vse mogoče.
Dobro sem, Škorenj.
Bi skočil po mamo in očeta?
Lahko zdaj vidim kipec?
Si nasekala drva? –Ja.
Danes si naju na smrt prestrašila. Če naju Škorenj ne bi našel …
Žal mi je. Prepričana sem, da je iz obdobja vladavine Pačakutija.
Okrasi izgledajo kot …
Zemljevid. –Kaj?
To je zemljevid.
To je to.
Manjkajoči delček.
Našli smo Parapato.
Zakaj nista bolj navdušena?
Že prej sta dojela, ne? –Kaj?
Vesta, kje je Parapata. –Ne.
Označila sta jo.
Res? –Nikoli ne uporabljamo rdeče.
Vesta, kje je.
Z rdečo bi morala počakati. –Napačna poteza.
Dojela sva, kje je.
Inki so nepričakovano prišli v zakotno območje Peruja.
Tam bova s tvojo mamo našla Parapato.
In z mano.
Oprosti, ampak nisi pripravljena. Danes si to dokazala.
Ne, pripravljena sem … –Žal mi je, sva se že odločila.
Mami … –Ne.
Ljubica …
Poznaš džunglo. Del tebe je.
Ampak v njej si sama. –Zakaj je to slabo?
Ker ne bova vedno tu, da bi te rešila.
V mesto pojdi. Stkat prijateljstva.
Dora, pohiti. Na letalo moraš.
Nočem v mesto.
Tam nikogar ne poznam. –Svoje sorodnike že.
Z Diegom sta si bila zelo blizu. Gotovo je tudi on pogrešal tebe.
Zate je dobro,
da se družiš z vrstniki.
Mogoče bo pomagalo. –Pri čem?
Ljubica, udava imaš okoli vratu.
Vem.
Navaden udav je. –Zelo duhovito.
Odloži udava.
Še o nečem moramo govoriti.
Bom že jaz. –Dobro.
Sedi, mlada dama.
Kaj se dogaja? –Pridi.
Pogovorili se bomo. –O nevarnostih velemesta.
Na zabave te bodo vabili.
Nekaterim pravijo "rave".
Obiskovalcem pa "raverji".
Radi imajo svetleče palice, ogrlice iz bombonov in pletene torbice.
Glasba zveni takole.
Ne morem nehati.
Zgrabi to!
Zelo agresivna je.
Ja.
V redu.
Previdna bodi. To ti hočeva reči.
Samo to bi moral reči. –Laže bi bilo.
Tvoj satelitski telefon. Kadarkoli naju pokliči.
Na zemljevidu pa lahko slediš najinim koordinatam.
To ni isto.
Raziskovalka sem. Kot vidva.
Miška, ves svet te čaka.
Razišči ga. Stki prijateljstva.
To je pravo raziskovanje.
Ampak … Tega ne znam.
Znaš.
Samo bodi, kar si, Dora.
Pridi, da ne zamudiš leta.
Rada te imam.
Dora, opice ne smejo v mesto.
Vse ve, stari.
Živjo. Jaz sem Dora. Dora sem. Živjo.
Me veseli. Živjo.
Jo vidiš? –Ne.
Kaj, če je ne bova prepoznala?
Oprostite.
Oprostite. –Pazi.
To ne bo težava. –Oprostite.
Dora! Dobrodošla v mestu. –Teta Sabrina.
Stric Nico. –Dora.
Zelo sem vaju pogrešala.
In Diego. –Živjo.
Tako visok in suh si. Kot palma.
Sploh si nisi podoben.
Hvala? –Dobro se bova zabavala.
Živahnejša si, kot se te spomnim.
Gremo.
Dora, ljubica moja! –Babica!
Pogrešala sem te.
Kako si velika! Pa imaš še frufru.
Zelo rožnato je. In vse se ujema.
Moji so mislili, da ti bo všeč. –Nekaj sem ti prinesla.
Kaj je to?
Čokoladica, ki sva si jo razdelila, preden si odšel. Se spomniš?
Kje je tvoja?
Verjetno sem jo pojedel.
Pred 10 leti.
Oprosti …
Mislila sem, da jih bova spet združila.
Nič hudega.
Super bo.
Naspi se.
Lahko noč, sestrična. –Lahko noč, bratranec.
V redu.
Umakni se od vozila. Pokaži roke!
Nahrbtnik, nahrbtnik,
nahrbtnik, nahrbtnik.
Nahrbtnik, poln stvari.
Kaj poješ?
Ves čas pojem. Da ne pozabim, kaj moram vzeti.
Greva tako v šolo?
Samo trenutek. Smem? Umakni to.
Takole …
Se bom tako vklopila med domorodce?
Rad bi samo, da se tvoj prvi dan dobro izteče.
Če te bom ignoriral, ne vzemi tega osebno.
Vsi poskušamo preživeti srednjo šolo. Prava mora je.
Samo bodi, kar si.
Nova sem. Kako ti je ime?
Mlada dama, torbo na mizo.
Živjo, Dora sem. To pa je nahrbtnik.
Ja.
Kaj je to? –Signalna bakla za nujni primer.
Deluje.
Kaj pa je to? –Tablete joda za prečiščenje vode.
Osebni generator. Dvosmerni radio.
Petdnevna zaloga hrane.
Šotor z mrežo.
Za spanje na skalni polici.
Tega ne moreš nesti noter. To vzemi po pouku.
Kaj se dogaja? –Smem vzeti jojo?
Jojo je moje daleč najbolj smrtonosno orožje.
Res?
Oprostite, zamujava. Dora, greva. –Dajmo.
Dobrodelna prodaja mafinov. Rešimo deževne gozdove.
Kaj se dogaja z deževnim gozdom? –Uničujejo ga.
Menda ne. Katerega?
Daintree? Yasuni? El Yunque? Hoh? Tongass? Kakum?
Vse njih?
Živinoreja in poljedelstvo
sta najhujši grožnji, s katerima se danes spopada Amazonija.
Ampak z usmerjenim ohranjanjem in pretežno rastlinsko prehrano
lahko dosežemo, da bo dežni gozd preživel.
Kdo si?
Zakaj si tako pametna? In kaj delaš na moji šoli?
Dora. Profesorja sta me poučevala na domu.
Starši so me napačno ocenili kot neodgovorno in nesocializirano.
Vzemi mafin. Na naš račun.
Hvala.
Prijeten dan. –Tudi tebi. Živjo.
Simpatična se zdi. –Pa ni. To je Sammy Moore.
Odličnjakinja, vrhunska športnica in predsednica razreda.
Vrstniki jo gotovo občudujejo.
Niti slučajno.
Vsi jo sovražijo. Dobesedno najslabša oseba na svetu je.
Živjo. Dora sem. Kul majica.
Nismo tam. Zemlja je prej … Tu nekje.
Ti popravim?
Tako. –Te zanima astronomija?
Seveda. Koga ne? Kaj je to? Se je kaj zgodilo?
Zvonec. Zamujava. Hvala.
Živjo. Izvoli mafin.
Hvala. –To je Randy Warren. Tudi z njim raje ne govori.
Zakaj ne?
Zato.
Kdo je prebral besedilo?
Kdo je Moby Dick in zakaj je ta zgodba še danes pomembna?
Hvala bogu, nekdo drug. Nova si, ne?
Pozdravi.
Živjo. Dora sem. Diegova sestrična.
Moby Dick je kit.
Roman je primer zahodnega pisatelja, ki si nostalgično prisvaja
kolonizirane domorodske kulture,
in prav zato ga v današnji ameriški fikciji poveličujejo.
Od kod si se preselila k nam, Dora? –Iz džungle.
Moji starši so profesorji. Veliko berem.
Piflarka. –Hvala, Dora.
Očitno imamo novo razredno zvezdo.
Prej najbrž nisem bila jasna.
Ampak če že meriš na kraljico, glej, da ne zgrešiš.
Ni hujše nevarnosti od ranjene živali.
Marsikaj je nevarnejše od ranjene živali.
Na primer zdrava žival. –Nehaj. Samo … Nehaj.
Opazujem te.
Adijo. Danes je bilo super. Uspelo nam je. Pouka je konec.
Če moraš kam iti,
potrebuješ mene, saj jaz sem zemljevid.
Kako je bilo v šoli, mala moja? –Odlično. Krasno.
Ja, odlično. Super.
Kako si, srček?
Midva sva super. Dobro poslušaj. Najini koordinati sta 1,832 …
Dobro napredujeva.
Oprostite.
Zaprli ste me.
Ne vem, ali me slišiš, ampak koordinati sta 2,3674.
Pogrešam te.
Si pokusil to? Neverjetno je.
Kako se imenuje? –Makaroni s sirom.
Hvala. Odlično. Delicioso.
Posnemite sporočilo.
Mami, oči, spet jaz. Kje sta?
Prosim, pokličita me.
Po znaku pustite sporočilo.
Živjo, mami, oči. Pokličita me, ko bosta lahko.
V petek gremo v prirodoslovni muzej.
Pogrešam vaju in Škornja.
Sonce si. Štekam. –Ti pa vodik.
Iz njega so stkane zvezde.
To pesem obožujem. Bi plesala? –Žal mi je, ne znam plesati.
V redu. –Ampak …
Sedem minut lahko zadržim dih.
Starši so me pogosto puščali samega na bazenu.
Ko se pretvarjaš, da se utapljaš, pritegneš pozornost.
Bi rad videla? –Obožujem ples.
Odlično plešem.
Pav.
Obrni se.
Saj to je disko piflarka.
Slon.
Glej …
Ojej, na drugo šolo se bo morala prepisati.
Pridi, bratranec. To poznaš. Pleši.
Gorila. –Pleši, Diego, pleši!
Pleši, Diego, pleši!
Diego, čakaj. Ljudje so vsaj plesali in ploskali.
Posmehovali so se ti. Tebi in meni.
Že tedne si tu. Kako tega ne razumeš?
Razumem. Nisem neumna.
Ampak moram biti, kar sem. Ne znam drugače.
Nehaj to delati.
Za en dan nehaj biti, kar si, in bodi samo normalna.
Tako blizu sva si bila. Zakaj je zdaj drugače?
Ker to ni džungla, v kateri lahko počneš, kar hočeš.
Se družiš z opico. To je srednja šola. Za življenje ali smrt gre.
Težko mi je bilo že brez skrbi za razredno čudakinjo.
Dora?
V redu.
Vsak se mora kdaj skriti.
V džungli nikoli nisem bila osamljena.
Obdana z otroci pa se ves čas počutim sama.
Ljubica moja …
Mislim, da me Diego sovraži.
Ne.
Sorodnika sta, ljubica.
Babica.
Sem čudakinja?
Toliko kot vsi.
Nisi rekla "ne". –Greva na frijolitos.
To je seznam stvari, ki jih je treba najti. Pravila poznate.
Razporedite se v skupine po štiri in posnemite fotografije.
Če me poste potrebovali, bom v kavarni.
Kjer bom razmišljal o svojih življenjskih odločitvah.
Sem lahko z vami? –Potrebujete četrto?
Mi štirje?
Sem lahko z vami?
Živjo. –Sem lahko z vami?
Saj se šališ.
Seveda je tako izpadlo.
V ledeno hladnih odnosih sta.
Je kriv ples disko piflarke?
Lepo, da si omenila –Samo šalim se. Vseeno mi je.
"Najdite kaj starejšega od tisoč let.
Najstarejši predmet dobi dve dodatni točki." Gremo.
Bi bila lahko še bolj ukazovalna?
Ukazovalna? –Ja.
Kaj še? "Zagrizena"? Sem pretežka zate?
To si zamudil pri osnovah ženomrztva.
Kaj je? Imaš kaj povedati?
Samo zelo se bojim.
Pa egipčanska zbirka?
Vse egipčansko je staro.
Družba.
Lahko ti pomagam. Slišala sem, kaj iščete.
Egipčanske plakate si gledala.
Kdaj se odpre? –Žal šele čez dva tedna.
Danes iztovarjajo zbirko v klet.
Glej …
Če ti to toliko pomeni, greš lahko dol.
Upam, da to ni lov na divje gosi.
Upam, da je. Rada lovim divje gosi.
Dokler jih ne ujamem. Potem ni več zabavno. Ujete gosi so zlobne.
Po izvoru je razporejeno.
Stvari iz starega Egipta bi morale biti tu.
Živjo. –Zalotili so jo.
Lahko pojasnim, zakaj sem tu.
Nekdo prihaja. –Pridi z mano.
Skrijte se.
Kam? –Tja.
Glej, koga sem našel. –Vsiljivka.
Tatica. Ali mogoče raziskovalka.
Živjo, Dora. –Živjo, jaz sem Dora …
Že veste, kako mi je ime?
Pomagajte mi.
Očitno smo mi zmagali v lovu na zaklad.
Kaj? Ne. Pustita me.
Ne. –Čakaj.
Kaj se dogaja? –Je to lov na zaklad?
Kaj počnete?
Lepo spi, Dora. Ko pa se boš zbudila,
nam boš pomagala najti svoje starše in Parapato.
Kaj se dogaja?
Kje smo?
Mislim, da nas izkrcavajo z letala.
Nismo na letalu. Nemogoče.
O bog. Na letalu smo.
Brez osebne smo odšli. Konzulatu moramo sporočiti.
Dora, kaj se je zgodilo?
Zaradi mene so prišli. Moje starše in Parapato iščejo.
Resno?
So lovci na zaklad?
Zakaj sem poslušal mandarinščino? Kaj ste rekli?
Ven moramo.
Dora je na izlet vzela nož.
Tri plačance vidim. Oboroženi so.
Tam je še četrti.
Mislim, da me je videl. Sem prihaja.
Nisem tu. Avatar sem.
Dora! Res si ti.
Kdo si? –Prijatelj tvojih staršev.
Rešujem te, Dora. Pojdi z mano, če bi rada preživela.
Kam je izginil? –Je mrtev?
Dobro sem. Pomoč potrebujem. Ampak takoj moramo pobegniti.
Šef!
Ujemita jih!
Moji starši niso podpisali soglasja za džunglo. Zakaj smo tu?
Kje je muzej? Zakaj? –Kako bomo pobegnili?
Ne vem. Samo iz zaboja sem vas hotel spraviti.
Lopov Lisjak prevzema nalogo. –Ne vrni se brez zemljevida.
Lopov se odpravi.
Kakšno reševanje je to? –Edino mogoče.
Jaz bom poskusila.
Živjo. –Kaj …
Lisjak mi je ukradel zemljevid. –Kje je?
Kaj vam ni jasno?
Pomagajte mi.
Imam te. Tu si, prijatelj. –Ne kradi, Lopov.
Čudovita je.
Pišuka!
Ojej. Zapičil sem se.
Lopov, ne.
Bravo, Lopov. –Vem.
Zgrabite jo.
Dora!
Kaj zdaj? –Pridi.
Kje je naš rešitelj? –Ušel je.
Noter! –Odpri vrata.
Noter! –Ne šalim se.
Kača, ujemi vozilo. Ne smejo pobegniti.
Držite se.
Oprostite.
Nam sledijo?
Kam so izginili?
Tu ni druge ceste. Napnite oči.
Nič več.
Otroci, ste dobro?
Niti ne. –Niti ne?
Podcenjevanje stoletja.
Pravkar so me ugrabili in preganjali hudobneži.
In maskiran lisjak. Ste vsi to videli?
Zakaj bi moral lisjak ostati anonimen?
Kdo bo prepoznal lisjaka?
Kako si vedel, kako mi je ime?
Ko sem te nazadnje videl, si bila dojenčica.
Alejandro Gutierrez sem.
Profesor starih jezikov na univerzi San Marcos v Limi.
S tvojimi starši smo bili ves čas v stiku, ko sta bila tu.
Toda pred dvema tednoma sta nehala klicati.
Od takrat … Silencio.
To pomeni tišina. –Dojel.
Tudi meni se že tedne nista oglasila.
Teden prej mi je tvoj oče poslal to.
Očkov dnevnik.
Prišel sem preverit, ali sta dobro. Tu se izgubi sled za njima.
Upal sem na kakšno znamenje.
Potem sem videl, kako kukaš iz tistega zaboja
in si rekel: "Dora." Ugrabljena najstnica Dora.
Kako si me prepoznal? –Niti malo si nisi spremenila.
Ampak pojma nimam, kje so tvoji starši.
Ne skrbi, v džungli ju bomo našli. Gremo.
Čakajte malo. Lahko pokličemo krajevno policijo,
da pošljejo specialce in nas rešijo.
Tudi to dobro zveni.
Seveda, 911. Pridite po nas.
Smo na vogalu Deževne in Gozdne. –Štekam. Ampak hočem domov.
Tu bomo umrli.
Ozrite se.
Na takih krajih se umira.
Po svoje se povsod umira.
Krasna misel. –Družba …
Če najdemo Dorine starše, bomo šli domov.
Moja teta in stric bosta vedela, kaj je treba.
Dora je moja sestrična. Ne morem kar tako dovoliti, da gre z nekim …
Čudnim in živčnim tipom, ki smo ga pravkar spoznali.
Hvala, Diego. Zdaj pa pojdimo iskat Dorine starše.
Poglejte. To je njihov avto.
Simbol naše družine. Od tod sta se odpravila.
Smo prispeli? Ne vidim tvojih staršev.
Z avtom ne moremo naprej.
Džungla je pregosta. –Kako bomo potem …
Peš.
K sreči sem pripravljen na to možnost.
Mogoče sem malce pretiraval.
Postrezite si.
To je prava mora.
Ne grem prvi. Kar izvoli, Dora. Tako se zdi prav.
Ni razloga za skrb. Džungla je povsem varna.
Ničesar se ne dotikajte. In ne dihajte pregloboko.
Si prepričana, da so šli po tej poti?
Kaj je to?
Opozorilni znaki.
Totemi.
Legenda omenja ubijalsko starodavno milico,
ki je varovala Parapato pred tujci.
Že stoletja nihče ni videl Los Guardianes Perdidos
oziroma Izgubljenih varuhov.
Kaj je bilo to? –Kečuanščina.
Jezik starih Inkov. Bravo. –Kaj pomeni?
"Vsi, ki iščejo Parapato, bodo nedvomno izginili."
Čas je, da moji starši pridejo pome.
Ni razloga za skrb. Prisežem.
Ni treba pretiravati.
Spravite to z mene!
To je bil samo primer nevarnega pretiravanja.
Si dobro? –Nikoli bolje.
Rdeči krog sem našel.
Simbol mojih staršev.
Gotovo smo blizu. –Hvala.
Gremo domov.
To je tabor mojih staršev.
Vsaj bil je. To so njune stvari.
Nekdo nas opazuje.
To čutim.
Ubij ga. Hitro. –Škorenj.
Tako sem vesela, da te vidim. –Pozna to opico?
Seveda jo pozna.
Hvala bogu.
Videl ju je.
Oprostite. To je Škorenj. Škorenj, to so moji prijatelji.
Pomagajo mi. –Ne, rešitev čakamo.
In toliko, da se ve, nisva prijateljici.
Mudilo se jima je.
Vidiš? –Ja.
Ampak prej bom jaz našla starše kot kakšni plačanci.
Samo prvi moramo priti do njih.
Bi se lahko ustavili? Nekaj moram opraviti.
Kaj? –Nekaj.
Kaj? –Vem, kaj je.
Kakati moraš. –Ni to.
Seveda moram. Že dva dni nisem kakala.
Potim se in vsak korak je muka. Pokrijte si ušesa.
To bi morala reči, preden si 47-krat ponovila "kakati".
Ni razloga za strah.
Že vem.
Spremeniva to v pesem. –Raje ne.
Minilo me je.
Vrniva se k drugim. Lahko …
Resno? Tudi to imaš v nahrbtniku?
Lopata za kakec.
Izkoplji luknjo za kakec. Koplji, koplji …
Pograbi lopato, mačji kašelj …
Luknja naj bo globoka. Pazi, da ne pride kača.
Pravim ti to, da modra boš.
Ne pozabi, to je naravno gnojilo.
Verjamem, da boš zmogla, Sammy.
Po drugi strani pa itak moraš.
Adijo. Pridi, Škorenj.
Dobro je. Ni se česa bati.
Ni dobro. Prav nič. –Gremo.
Z rdečimi puščicami streljajo na nas.
Izkoplji luknjo za kakec. Koplji, koplji …
Beži! –Ne glejte!
Mudi se nam! –Nič ne vidimo!
Reši se, kdor se more! –Iti moramo!
Kaj se dogaja? –Urok.
Urok nas bo ubil. Izginili bomo.
Tja! Za mano.
Semkaj.
Zadeli so me. Krvavim. Življenjsko moč izgubljam.
Ne, samo sok je.
Varni smo. Za zdaj.
Nismo varni.
Domov hočem.
Dobro sem.
Družba …
Ne morem z gotovostjo reči,
ker sem zagotovo utrpel hudo poškodbo možganov,
ampak mislim, da smo naleteli na Los Guardianes Perdidos.
Izgubljene varuhe.
Rekel si, da je to legenda.
To so inkovski simboli sonca, ki so bili na totemih.
So to prave puščice? S katerimi ubijajo ljudi?
Risbe so pristne.
Si dobro?
Dobro?
Nisem dobro. Domov hočem.
V ledeni sobi hočem strmeti v svoj mobi
in piti ledeno kavo.
Vem, da zvenim plehko, ampak to si želim.
Pesem o kakcu pa je laž.
Nevarno je bilo. Puščice so me zasule.
Tu je grozno.
Še odvihrati ne morem, ker bi me džungla požrla.
Mogoče bo pesem pomagala.
V redu je včasih znoreti …
Nehaj peti!
V redu.
Si prišel tudi ti vpit name?
Ne. Tu sem, da ne bi vpili name.
Strašno je biti odgovoren za druge.
Laže je, ko si sam.
Ja?
Vem, da je včasih prav nadležna,
ampak ni tako slaba.
Zatreskan si vanjo. –Kaj? Ne.
Tega nikoli nisem rekel.
Življenjsko nevarni položaji
pri mnogih vrstah pospešijo proces parjenja.
Ne. Ustavi konje.
In ne izgovarjaj več "parjenje".
Nikoli.
Greva stran.
Gremo v pravi smeri?
Kaj je?
Lisičje sledi.
Preveril sem področje.
Na sever vodi sveže utrta pot, vzhodno pa so neke ruševine.
Si našel njihov znak?
Ne.
Potem gremo na sever. –Po tej poti so šli.
Živjo, družba.
Kaj je bilo to?
Se po novem bojiš opic?
Opice lahko nosijo breme, trikrat težje od sebe.
Torej se Kača boji opic.
To je samo dejstvo. Nič več.
Kje so?
Gotovo so mrtvi. Samo midva sva ostala.
Seveda bova morala zasnovati družino.
Ne bova zasnovala družine. –Bova videla čez nekaj dni.
Kje ste bili?
Živjo, družba. –Oprosti, Dora.
V redu je, Sammy. Plačance smo videli.
Pred nami so.
Z varne razdalje jim bomo morali slediti.
Ne bomo jim sledili. Moji niso šli v tisto smer.
Moj oče pravi, da pot do Parapate vodi skozi opero.
Opero so pred več sto leti zgradili Evropejci
v času iskanja gume, ampak zdaj je ruševina.
Po tej poti so šli.
To je gotovo to.
Ali je vsaj bilo.
Tu že lep čas niso peli opere.
Evropejci so jo zgradili, džungla pa si jo je spet prisvojila.
Moje noge.
Zakaj so tla kot čokoladni puding?
Oprostite.
Čakajte. Pojedel sem veliko fižola in chimichangi.
Jedel sem chili con carne.
Jedel sem mucho pozole.
Ste opazili, da zidovi rastejo?
Živi pesek.
Saj se šališ. –Živi pesek res obstaja?
Mislil sem, da obstaja samo v videoigrah, kot je "Pitfall".
To je klasik. –Kako se bomo rešili?
Prvo pravilo se glasi: Brez panike.
Samo globlje te bo potegnil. Na hrbet lezi.
Težo moraš razporediti.
V redu.
Tega ne bom naredil. –Zdi se zelo narobe.
Zdaj malce premikajte noge,
da voda pride med zrnca peska.
Ko spravite noge gor, hrbtno izplavajte iz peska.
Lepo te prosim. Tu bomo umrli.
Poglejte. Deluje.
Pridi.
Hvala.
Na pomoč!
Alejandro, nehaj se premikati. Ostani …
Zakaj sta utihnili?
Slabo kaže, ne?
Ne. Šic.
Ne po obrazu.
Še en samec. Borila se bosta.
Mislim, da se ne borita. –Samica je.
Ne borita se. Parita se.
Spravite ju stran. –Hitro. Prinesite vejo.
Tonem. –Čakaj.
Družba, vrnite se.
Džungla je polna dreves, jaz pa ne najdem veje.
Ne!
Alejandro!
Stopala vidim! Človeška!
Semkaj!
Ena, dve, tri.
Sem živ? –Si.
Živ sem. –Ja.
Živ sem! –Ja.
Živ sem.
Mislil sem, da bom umrl.
Čudno je, ko odrasli jokajo. Ne veš, kam bi gledal.
Neumen sem bil.
Škorpijona sta se parila na moji glavi.
Zelo mi je žal. Vse moje življenje je laž.
Prevarant sem.
Nisi. –Sem.
Vsi si to kdaj mislijo, Alejandro.
Baraba sem.
Nisi. –Sem. –Nisi. –Sem.
Baraba sem.
Nisi. Globoko v duši nihče ni slab.
Hvala, Dora. –Pridi.
Kje smo?
Nekdo živi tu.
In ta nekdo prihaja.
Ni videla mojih staršev.
Ne namerava mi pomagati, da ju najdem.
Mogoče ve, kako priti do Parapate.
Parapata.
To jo zelo zanima.
Smo to mi?
To se zdi slabo.
Se vsem zdi, da ne kaže dobro? –Bi rekel.
Kaj je rekla?
Da so vsi, ki iščejo Parapato, prekleti.
Super.
Ve pa tudi, kako vas spraviti po reki navzdol.
Lahko vas pelje domov.
Vse tri. –To! Rešen sem.
Če bosta zmogla brez nas, jasno.
Ti si me zvlekla v to kašo, ampak me boš tudi rešila.
Zato sva si bot.
S tabo grem. Ne morem te pustiti same.
Moja sestrična si. To ne gre.
Tu se bomo razšli.
Ojej.
Upam, da ne boš umrl.
Enako.
Strmi v naju?
Ja. –Čas je, da gremo.
Diego, Dora, gremo.
Pravi, naj se držimo poti.
Gremo. Adijo.
Srečno, Dora.
Zakaj se ji tako mudi, da naju odpelje od tod?
Randy, stoj. O, ne. Opozoriti jih morava.
Tega ne vidiš vsak dan.
Si prepričana?
Rekla je, da moramo iti po tej poti.
Ničesar se ne dotikajta.
To!
Uspelo nam je.
Pljunil mi je v obraz.
Na polju trosov smo.
Ne vdihavajta. –Bežimo.
V redu je.
Če bi bili trosi strupeni, bi bili že mrtvi.
Pridi, Diego.
Kaj je?
Kaj je? –Pišuka.
Kaj se dogaja?
Čudno izgledaš. –Ti izgledaš čudno.
Ne, ti. –Ne, ti.
Ti. –Ti. On.
Te obleke ne potrebujem več.
Gotovo bo minilo. V redu je. –Se šališ?
To je neverjetno.
Živjo, Dora. –Živjo, zemljevid. Mislila sem, da sem te izgubila.
Nemogoče. Vedno sem ob tebi.
Živjo, Dora. –Nahrbtnik!
Zadrga so moja usta.
Živjo, Dora. –Tebe ne poznam, kamenček.
Ampak me veseli.
Vsi so tu.
Glejte. Očkov dnevnik.
Čakaj.
Si dobro, Dora? –Ne morem. Nisem pripravljena.
Primi me za roko. Poskusiva skupaj.
Sammy. Randy. –Drživa te, Dora.
Hvala.
Kaj naj naredimo? –Zapojmo ji pesem.
Rada ima pesmi.
Bodi živa, Dora, ne bodi mrtva.
To zveni kot nekaj, kar bi rekla ti.
Ne gre mi. –Uspelo je. Prebuja se.
Živjo.
Randy? –Hvala bogu.
Škorenj.
Sammy.
Živjo. –Vrnila si se.
Lep glas imaš. –Včasih je pesem najboljša ideja.
Pogosto pa ne. In ne govori okoli o tem.
Dobro boš.
Veš, Dora …
Nikoli nisem pozabil džungle.
Ti pa …
Moja najboljša prijateljica si bila.
In prva prijateljica.
Vesel sem, da sem tu s tabo.
To …
To je najina naslednja pustolovščina, sestrična.
Najina naslednja pustolovščina, bratranec.
Čudne sanjal sem sanjal.
Vhod v Parapato bi moral biti v teh gorah.
Odlično. Prvič
imam dober občutek …
Kot da nisem nič rekel.
Vse to je skrito tu?
Odlično. Zdaj smo obtičali v luknji.
Zvezde.
To je zvezdna karta.
Tipično za naju.
Ampak zvezde niso na pravem mestu.
Super.
To je džungelska uganka.
Mislim, da to ni džungelska uganka.
Ker ta ne obstaja.
Precej filmov o džungli sem gledal.
Da bi jo razvozlali, moramo postaviti zvezde na pravo mesto.
Potem se bodo velika kamnita kolesa obrnila in odkrila zaklad.
Odlično bo.
Ugotoviti moram le, kako premakniti prvi del.
Si prepričan, da se je treba tega dotikati?
Kaj je to?
Ne zveni dobro.
Čakajte. Zvezde so na pravem mestu.
To je južna polobla. Z napačne strani sem gledala.
Ampak to je še vedno džungelska uganka, ne?
Mislim, da ni.
To je puquio. –Kaj vraga je puquio?
Starodavni podzemni akvadukt.
Inki so gradili napredne sisteme namakanja.
Voda prihaja od zgoraj zaradi gravitacije.
Nehaj vleči vzvode, Randy.
Zapreti ga poskušam.
Če je to akvadukt,
moramo odpreti zapornico.
Kako veš toliko o akvaduktih?
Lani smo se učili o njih pri zgodovini.
Zraven si bila. Tisti teden si veliko nosila rdečo in rožnato.
Pogosto te gledam, prav?
Zapornico moramo najti. Kje je?
Nehaj govoriti "zapornica".
To je mehanizem, ki nadzira zapornico.
Tako se pač imenuje. Zdaj imamo hujše težave.
Pomagajte mi. Moramo združiti moči.
Ena, dve, tri.
Naša zadnja priložnost. Zdaj ali nikoli.
Kdo lahko sedem minut zadrži dih?
Težko rečem zaradi vode,
ampak slutim, da nihče ni dvignil roke.
To je moja naloga.
Dora.
Dora. –Kaj?
Srček. –Dora.
Mama.
Mala moja. –Srček.
Randyju je uspelo. Živi smo.
Teta, stric.
Povejte mi, kaj se dogaja.
Ugrabili so nas plačanci, ki iščejo Parapato.
Naredil sem nekaj legendarnega. Superjunak sem.
Živjo, Dorini starši. –Miška, kdo so vsi ti ljudje?
Dorini prijatelji smo. Sošolci.
V redu je. –Na izletu smo.
Kje pa so plačanci?
Alejandro nas je rešil pred njimi. Tu je z nami.
Kdo? –Vajin stari prijatelj.
Alejandro z univerze. Svoj dnevnik si mu poslal.
Pred odpravo so ga ukradli.
Ekipa Bravo, tu Alfa vodja.
Ne poznata ga, ne?
Miércoles.
Našli smo jih. –Miška, pridi sem.
Umaknite se, otroci, –Delta točka sestanka.
Imate mojo lokacijo. –Lagal si mi.
Nisem.
Prelisičil sem te. –Enako je.
Kot vse sovražnike, na katere sem naletel pred tabo.
Kdo bi rekel, da bodo moj največji dosežek,
zadnje dejanje uspešne kariere lovca na zaklade,
podprli neprilagojena piflarka iz džungle
in trije srednješolski luzerji. –Njih ne poznam. Kakorkoli.
Zdaj pa me, prosim, peljita do Parapate.
Ampak ne moreš vstopiti. Mesto je neprepustno.
Neprepustno. –To pomeni, da ne moreš vstopiti.
Vem. –V redu.
Utihni.
Menda nočeš, da se ji kaj zgodi.
Seveda ne. –Dobro.
Če se boste vsi lepo vedli, bom dobil zlato,
vi pa boste šli živi in zdravi domov.
Pametna družina ste.
Pametno se odločite.
Gremo.
Žal mi je. Za vse sem kriva jaz. –Naredimo, kot pravi, pa bo dobro.
Zelo mi je žal.
Ne, nama je žal. –Nama je žal.
Zelo te imava rada. –Midva sva kriva.
Bi utihnili?
Tri dni sem poslušal tvoj nori optimizem.
Tvoja neskončna dobronamernost je prava mora.
Zato utihnite!
Da ne bi črhnili. Kaj šele peli!
Zakaj sta se ustavila tu?
To je to?
Ne. To …
Čakaj. –Prosim, čakaj.
Parapata.
Res obstaja.
Poleg vrat bomo postavili tabor. Pridite.
Škorenj, nehaj. Ne. Očka hoče, da naredimo, kot pravi on.
Kaj se dogaja?
Otroci! –Bežite!
Res je najbolj smrtonosno orožje.
Kača. Kaj se tam dogaja?
Spusti to.
Kaj se je zgodilo?
Kača jo je staknil z jojom. –Spet? –Spet.
Pelji profesorja do vrat.
Dneve sem preživel s temi smrkavci. Vem, kaj nameravajo.
Diego. Sammy. Randy. Kje ste?
Škorenj. Tega ne bi smel narediti.
Pa kaj, če je prevarant in plačani lovec na zaklad?
Moji mu bodo pokazali zaklad, pa nas bo izpustil.
Ubil jih bo, ne?
Vse nas bo ubil.
O, ne.
Ne morem jih rešiti.
Sama že ne.
Samo otrok sem.
Nisi otrok. Pa tudi odrasla nisi, Dora.
Najstnica si. Takrat je človek zelo zmeden.
Ampak imaš prav, ne moreš sama.
K sreči imaš zdaj prijatelje.
Skupaj pa zmorete vse.
Škorenj, od kdaj govoriš?
Škorenj, greva.
Ste slišali to? –Govoriš z opico?
Ne, Škorenj je govoril z mano. –Mogoče je udarila z glavo.
Pridite, moje starše moramo rešiti.
Kako? Smo najstniki, oboroženi z jojom.
Alejandro hoče samo zlato.
Če vstopimo v Parapato, lahko zaklad zamenjamo za moje starše.
Kako pa bomo vstopili v Parapato?
Se bomo že česa domislili. Skupaj.
Nocoj.
Vhod čuvam.
Lopov je varuh vhoda.
Vhod čuvam.
Nehaj peti. Ni profesionalno.
Kako bomo prišli mimo njega?
Vhod čuvam.
Kaj imaš?
Samo žabica je.
Pišuka.
Bravo, zlata strupena žaba.
Gotovo je mogoče od zunaj odpreti vrata.
Družba, poglejte.
Vsak ima vzvod.
Motil sem se, prav? V džungli ni ugank.
Nikar. Tam so pasti.
Mogoče puščice ali strup.
Vsepovsod so pasti.
Varnostni sistem in pol.
Kako bomo vedeli, kateri vzvod potegniti? Veliko kombinacij je.
Kaj vraga …
Dol poglejte.
Izgleda kot ozvezdje. –Tipično za naju. Spet.
To je Yawar Mayu, nočno nebo Inkov.
Določeni kamni dlje ohranijo svetlobo.
To je "anka", orel.
Poglejte.
To je "atuq", lisica.
Tam je.
To izgleda kot kača.
Jih je še? –To je "otorongo", jaguar.
To je četrti vzvod.
Ampak katerega naj najprej potegnemo?
Bi potegnili vse hkrati? –Veliko vprašanje.
Če umremo, bomo vsaj umrli skupaj.
Na tri jih bomo potegnili.
Pripravljeni?
Ena.
Dve.
Tri.
Uradno je. Filmi lažejo.
To je džungelska uganka.
Prava džungelska uganka.
Super. Oprostite, da sem dvomil o vas, filmi.
Česa takšnega še nisem videla.
To je življenjsko odkritje.
To je gotovo svetišče. –Zlato?
Tu je skrito zlato.
Vse, kar je bilo Inkom dragoceno, je tu.
Ampak ne pozabite, raziskovalci smo, ne lovci na zaklad.
Mi ne, Alejandro pa. Zato pohitimo.
Pridite. Ne maram biti zadnja.
Prazno je.
Ne razumem. –Ne vidim vrat.
To ne more biti vse. –Ne vidim zaklada.
Gotovo so ga odnesli španski konkvistadorji.
Ali Britanci. –Ali Francozi.
Ali Američani in "United Fruit Company".
To posodo sem našel. Mogoče je zaklad.
To je sončeva posoda.
Ko jo nagneš, odseva sončno svetlobo.
To pomeni, da …
Na zidu je odprtina, skozi katero posije sonce.
Svetilka je lahko naše sonce. Primi, Škorenj.
Kaj zdaj?
Posodo moramo nagniti do pravega mesta v prostoru.
Oboževali so geometrijo. –Simetrično se vklopijo.
Zlati rez. 51 stopinj.
Randy, nagni posodo za 51 stopinj proti Diegu.
Velja.
Diego, proti meni.
To!
Zdaj bom svojo nagnila za 51 stopinj, da vidimo, kam pade.
Odpira vrata, družba.
Držite žarek, dokler se vrata ne odprejo do konca.
Kaj je to? Skupinski objem starih Inkov?
Padla mi je, žal mi je.
Poglejte gor.
Džungelska uganka nas napada.
Vrata se zapirajo. –Tecimo!
Pridi, Škorenj.
Dora. Poskusi jih zadržati.
Ne gre.
Hvala. Škorenj, bravo.
Osupljiv hodnik.
Neskončen.
Je tisto na koncu … –Ogromna zlata opica?
Uspelo nam je. Našli smo zaklad.
Te lobanje izgledajo kot …
Opozorilo.
Daj no.
Kopja.
Vem, kaj moramo storiti. Ko pridemo do konca hodnika,
moramo skupaj skočiti.
Predaleč je. –Ne bo nam uspelo.
Samo iluzija je. Zaupajte mi.
V redu je, Sammy. Spusti se. V redu je.
Velja. –Tri, dve, ena. Zdaj.
Zdaj! Skočite!
Perspektivična scena. Da bi zmedla vsiljivce in tatove.
Bravo, Diego. –Skupinski objem starih Inkov, ker smo zmagali.
Opica je prej izgledala veličastneje.
Meni se zdi tudi zdaj veličastna.
Je to smaragd? –Večji je od košarkarske žoge.
Mislim, da smo našli zaklad. –Ne.
To je zadnja uganka.
Poglejte. To je khipu.
Sistem, s katerim so Inki zapisovali.
"Darujte bogovom žrtev. Tisto, kar so najbolj cenili."
Kaj so Inki najbolj cenili?
To je lahko.
Isto kot jaz.
Zlato. –Šment.
Hvala, da ste opravili težji del.
Tudi tokrat sem moral le slediti pametnjakovički.
Naravnost do zlata me je pripeljala.
Zlato.
Kupi in kupi zlata.
Odgovor na uganko je očiten.
Inki so z njim gradili spomenike svojim bogovom.
Zlato je za Inke najbližje dotiku sonca.
Dogaja se.
Dogaja se!
Porazil sem vas. Zmagal sem.
Porazil sem vas in zmagal.
Zaklad bo moj. –Napak si me ocenil, Alejandro.
Nisem pametnjakovička. Tebe pa sem dobro spoznala.
Vedela sem, da nam boš sledil.
Vedela sem, da boš vse tveganje prepustil nam.
Vedela sem, da bo imel zadnji izpit Inkov resne posledice
za tiste, ki ga ne bodo položili.
Zato smo mi tu, ti pa …
Ti pa stojiš tam.
Še sem živ.
Powell. Kača. Na pomoč. Pridita sem. Takoj.
Moja plačanca sta na poti. Ni še konec.
Dora. –Srček.
Mami. Očka. Zelo mi je žal.
V redu je. Tole je super.
Poglej jih, to je pravi lok.
Ja, srček. Pravi je.
Izgubljeni varuhi Parapate. –Neumnost.
Ne obstajajo. Jaz sem si jih izmislil.
Iz krvi in mesa so, stari.
Mislim, da je zdaj konec z nami.
Ujemite tatove!
Ne! Prosim!
Nismo z njim.
Nismo lovci na zaklad.
Raziskovalci smo. Sem smo se prišli učit.
Pa mi pokaži pravo pot, raziskovalka.
Močna bodi, srček. –Prav izberi.
V redu.
Uspelo ji je.
Modra izbira.
Hvala. –Hvala.
Ljubi …
Tega si nisem mogla … –Niti zamisliti.
Ob sapo te spravi.
Opica …
Orjaška zlata opica.
Poslovi se od svojega prijateljčka. –Kaj se dogaja?
Lopov! –Adios, luzerji!
Razjezil je bogove.
Bežimo.
Pa zlato? –Ni važno.
Čakajte. Pa jaz? Ne morete me pustiti tu.
Dora, Randy! Na pomoč! Ekipa smo!
Dora, pridi!
Vedel sem, da je odgovor voda. Lahko še enkrat poskusim?
Šalil sem se za zlato. Seveda ni zlato.
Voda je dragocena.
Srček, gremo.
Zdaj ga nikoli ne boš našel.
Iti moramo. Obožujem Parapato, ampak nočem za vedno ostati tu.
Škorenj! –Pusti me, opica.
Stari, kakšna sramota.
To je to.
Dora, ne! –Dora, čakaj!
Kaj počneš?
Dora. Uspelo ti je.
Postavimo napis "izberi vodo"?
Ne? V redu.
Najboljša raziskovalka si, Dora. –Najboljša na svetu.
Rada te imam. –Rada vaju imam.
Vem, da se na pot nisva odpravila kot prijatelja, ampak …
Tudi ti si meni všeč.
Dora spet strmi v naju? –Ja.
V redu.
Mama, oče.
Vznemirljivo novico imava.
Čez nekaj tednov se bova vrnila v džunglo.
Nekaj mesecev naju ne bo. Sama v naravi.
Jaz in tvoja mama.
In ti.
Nekaj velikega smo odkrili.
Ko smo že pri tem …
Nekdo je potegnil vzvod. Ne vem, kdo, ampak …
Ti. –Veš, kdo.
Mislim, da bi se rada vrnila v mesto.
Džunglo dobro poznam. –V redu.
Ampak srednja šola …
Več časa potrebujem, da bi preučila to kulturo.
In domorodce.
Seveda. –Ja.
To je dobro. –Rada vaju imam.
Midva tudi tebe. –Rada te imava, srček.
Kaj se dogaja?
Zdaj ima svoje življenje. –Tako sem vesel zaradi nje.
Tako sem vesela.
Vse bo dobro, ljubi.
Ne bo dobro.
Ampak sem vesel zanjo.
Poglejte. Piflarka se je klonirala.
Hura, uspelo nam je. Našli smo zlato v Parapati.
Hura, uspelo nam je. V srcu Južne Amerike.
Hura, uspelo nam je. Preživeli smo Amazonijo.
Hura, uspelo nam je. Osip sem staknil.
Naše prijateljstvo je pravi zaklad.
Nos hicimos amigos, najboljši prijatelji za vedno.
Hura, uspelo nam je, čeprav je bilo včasih strašno.
Hura uspelo nam je. –Mislim, da imam drisko.
Hura, uspelo nam je. Ustavili smo Alejandra in njegovo ekipo.
Hura, uspelo nam je. Vsi so videli, kako kakam.
Naše prijateljstvo je pravi zaklad.
Nos hicimos amigos, najboljši prijatelji za vedno.
Vamonos.
Hura, uspelo nam je.
Rešite me od tod.
Hura, uspelo nam je.
Tu boš tisoč let.
Hura, uspelo nam je.
Čeprav je bilo včasih strašno.
Hura, uspelo nam je.
Lopov, ne kradi! –Presneto!
Naše prijateljstvo je pravi zaklad.
Nos hicimos amigos, najboljši prijatelji za vedno.
Naše prijateljstvo je pravi zaklad.
Kot dobrim prijateljem nam je uspelo.
Naše prijateljstvo je pravi zaklad.
Nos hicimos amigos, najboljši prijatelji za vedno.
Prevod MEDIATRANSLATIONS
TVRip - Fr33sat Priredil in uredil metalcamp
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija