PREMA ISTINITOJ PRIČI
"Za Davida od Svetog Martina".
Gotovo.
Hajde. Pogledaj.
Evo i suknje.
Šta misliš? -Ekstra je.
Misliš da bi mi stajala?
Mislim da bi. Mogu ja da te našminkam?
Samo malkice.
Zatvori oči.
Evo ga. -Gotovo?
Jedna od prva pljački bande je bila prodavnica oružja "Dekaj".
Odneto je sofisticirano vatreno oružje.
Policajac koji je stigao na mesto događaja je ubijen.
Od 1982. pa nadalje, Belgiju su terorisali "Ubice iz Brabanta".
Banda je postala poznata zbog pljački supermarketa.
Sedam pancira je ukradeno u Temzeu.
Reč je o prototipovima za koje je malo ko znao.
Noćni čuvar je pri tom ubijen.
Banda Nivela je dobila ime po krvavoj pljački u Nivelu,
kada je plen bio oskudan, ali ljudske žrtve brojne.
1985., banda je opet počela da hara, smrtonosnija nego ikad.
Ubili su troje ljudi u prodavnici "Delez" u Bren l'Aleu.
Umakli su sa svega 5000 evra.
Nepunih pola sata kasnije, petoro ljudi je ubijeno u Overajseu.
Još jedna pljačka "Delez" supermarketa. Oteto je skoro 25.000 evra.
Policija i žandarmerija su svuda. 9. novembar, 1985.
Belgija je bila poznata po pomfritu. Sada se samo govori o pucnjavama.
Ima više kriminalaca nego u Marselju.
Uhvatiće ih, Karlose.
Prekjuče su neki klinci našli dva pištolja i fantomku u parku.
Znaš šta je žandarmerija uradila?
Udarili im ćušku i oterali ih. Toliko.
Predano rade na tome.
Je l'? Ko radi? Ma, to su sve diletanti.
A pritom ne mislim na kriminalce.
Gotovo. -Hvala.
To čini život uzbudljivim.
U Kongu smo stalno bili na oprezu.
Radije bih da vidim te tipove uza zid.
Da sam ja ministar pravde, vratio bih smrtnu kaznu.
Srećom, pa sam ja samo mehaničar pred penzijom,
a ne ministar pravde. Mogu da uzmem bombonu?
Hvala, Alberte.
Davide?
Dođi, sine. Moramo da idemo.
Vrati bicikl na mesto.
Rebeka?
Nećeš valjda ići tako obučena? -Aha.
Metjein poklon za Svetog Martina. -Tiše, čuće te David.
Zna već. -Ne zna. Presvuci se u nešto normalnije.
Nemoj da si smešan.
Šta ja to ne znam?
Odakle ti taj nož? -Petjeov poklon za Svetog Martina.
Dođi da ti popravim frizuru.
Onda sam to uradi. Tereza, moramo da krenemo.
Koja?
Dođi.
Alberte?
Pa?
Šta misliš?
Lepo. Jako lepo. -Leva ili desna?
Jedino te cipele imam koje se slažu.
Mogu ja da vozim? -Drži.
Skloni se odatle.
Prva dama ima prednost.
Kako si? Oči su ti baš lepe.
Dame i gospodo, dragi prijatelji, 1936. mi je bilo 14 godina
kada mi je otac umro i kada sam postao glava sedmočlane porodice.
Uradio sam ono šta sam morao, što je uzelo danak mom školovanju.
Kasnije, sretoh moju ljubav Metje, i tako je sve započelo.
Otišli smo u Kongo i osnovali svoj prvi posao.
Nažalost, morali smo neplanirano da odemo odande,
i čim smo se vratili u Alst, počeli smo sve ispočetka.
I evo nas. 49 godina kasnije, u AARC-u.
Dosta je više posla bilo, radiću šta mu srcu milo.
Rimuje se.
Ali odlazim sa potpunim poverenjem.
Praćen svojim velikim iskustvom, Žilber je pravi osoba da preuzme firmu.
Čestitke, gospodine direktore.
I zenica moga oka, Tereza,
vrši sjajan posao kao knjigovođa,
i sa istim žarom brine o klijentima, kao i Metje pre nje.
To bi bilo to. Metje i ja se vraćamo u Kongo.
Jesi li pošandrcao?
Uživaćemo, u svakom slučaju.
Gde su pića?
Alberte. Alberte.
Molim? -Dragi, Alberte.
Voljeni deka moje dece.
Verni pratilac naše Metje.
Oštar, ali pravedan šef.
I naš prijatelj.
Dosta smo naučili od tebe.
Neće biti lako ići tvojim koracima, ali zahvalni smo ti na ukazanom poverenju.
I puštamo te da odeš.
Ali prvo...
Šantal?
Alst slavi karneval
Ludujemo svaki dan
Budite sigurni
Od žeđi nećemo umreti
Alst slavi karneval
Ludujemo svaki dan
Budite sigurni Od žeđi nećemo umreti
Dame i gospodo!
Zato što smo svi srećni zbog tvog odlaska...
Ne sumnjam u to.
...svi smo se utalili za poklon.
Nema šanse. -Da, da.
Uzmi ga sam. Slobodno.
Kakva sramota. -U, da. Sramota, Alberte.
Izvoli. -Otvaranje! Otvaranje!
Jednomesečni boravak u hotelu kraj mora!
Nazdravimo. -Živeli!
Davide, oprezno, mili!
Davide, silazi! Žilbere, uradi nešto. -Neka ga.
Koncentriši se, Davide. Tako je. Ostani miran.
Ono je bilo odlično. -Hvala.
Šantal, jesu li ti sise četvorka ili petica?
Šta misliš?
Dupla petica.
A tvoje?
Dupla nula. -M'rš.
Ne sekiraj se, šećeru. Narašće vremenom.
Šta će narasti? -Gubi se.
Pušiš, znači.
Davide, Rebeka? Dođite! Vi ćete sa Metje i Petje.
Idemo prvo u Delez. -Požurite onda.
Hajde, direktore. -Hoću i ja.
Ti ideš sa nama. -Sveti Martin je.
Hoću i ja. -Hajde, onda. Vidimo se kasnije.
Šta da spremim? -Suvišno pitanje.
Čorbu od paradajza sa ćuftama!
Stavi ovde.
Jesi li videla? Pola sedam je, a policajci iz nadzora su otišli kući
dok je radnja još uvek otvorena.
Kako znaš da su policajci?
Vidi se iz aviona.
Prokletstvo.
Pljačka u "Delez" supermarketu u Alstu.
Mališani.
Idem po njih.
Živite li blizu? Odvedite ovu decu na sigurno.
Izvucite ih iz opasnosti! Krećite! Krećite!
Šta je sa našom decom? -Idem nazad.
Onaj dečak.
Videla sam ga.
Šta je sa tim dečakom?
Na parkingu. Tamo.
Stravično.
Izvinite, mogu li...
Moja deca su tamo.
Karlose?
Moram po svoju decu!
Vi ste otac, zar ne?
Odmaknite se! Ovuda!
To je Žilber.
Žilber van de Sten.
Gospodine, da li ste dobro?
Da.
To mi je ćerka. Bože dragi!
Tereza.
Tereza van den Abiel.
Kako ću da joj saopštim?
Ne mogu ovo da joj kažem.
Sad?
Jadno dete.
Rebeka...
Rebeka van de Sten.
To mora da je David.
Nije on.
Na operaciji je. Odvešću vas u čekaonicu.
Sestro? Hilde de Mor, novinarka.
Ne. Bez novinara.
Zdravo, dečače.
Ovde sam. Davide?
Jesu li mama i tata tu?
Jesu.
Mama i tata su u drugoj bolnici.
A Rebeka?
I ona isto.
Nastavi da spavaš.
Video sam ih.
Naravno da jesi.
Dođavola.
G. Van den Abiel? Doktor Rumbot. Molim vas, nemojte da ustajete.
Teško je ranjen.
Gornjeg dela desne butine nema. Mišići i vene su oštećeni.
Izgubio je dosta krvi.
Farmerke su mu držale nogu pripijenom kad su ga doveli.
Glavna arterija je netaknuta. To je dobro.
Čeličnom šipkom smo pričvrstili ostatak butne kosti
za deo karlične kosti.
Glavna sestra kaže da je dobar doktor. Najbolji.
Tako kaže.
Metje...
Sačma je prošla kroz njegovu butinu, odbila se,
i vratila nazad.
Izgubio je pet centimetara noge.
Otkinuta je.
Pitao je za njih.
Budi miran. Doktori su pri kraju.
Polako. -Ne gledaj, Davide.
Hrabar si. Ne miči se. -Sestro, mogu ja...
Neću tebe! Hoću mamu i tatu! -Smiri se. Hajde.
Davide, mili.
Lagao sam te, dečače.
Mame i tate više nema. Mrtvi su.
A Rebeka?
I ona.
Vikala je.
Šta je vikala?
Zaspao je.
Vikala je...
Petje. -Molim?
Plavi balon mi je bio vezan za zglob.
Davide? -Čitao sam strip.
Polazi, Davide. -Šta je ovo? -Ukusno je.
Navuci kapu. Hladno je.
Ja guram kolica.
Pusti njega. -Jače guraj, Davide.
Ne pucajte! On je moj tata!
Vikala je...
Ne pucajte.
On je moj tata.
Za Davida od Svetog Martina
Gospodine Van den Abiel, izvinite.
Vrata su bila otvorena.
Ja sam Hilde De Mor.
Možda me se ne sećate, ali videla sam vas u bolnici.
Moje saučešće.
Mogu li vam postaviti nekoliko pitanja o "Bandi Nivela"?
Ne znam ništa o toj bandi. -Čini se da niko ne zna.
Ne znam ama baš ništa, gospođo. -Možda znate više no što mislite.
Uznemiravate me.
Ne jurim za senzacionalizmom.
Manipuliše se istragom. To je farsa.
Vaš unuk je preživeo. Sve je video.
Unuk mi se neće vucarati po medijima.
Ljubazno vas molim da odete, ili ću zvati policiju.
Idem. Trenutak...
Ovo je sažetak svih neodgovorenih pitanja,
propuštenih prilika, grešaka u istrazi, do sada.
Ostaviću ga ovde.
Pročitajte ga i javite mi šta mislite.
Izvinite.
Ovo si tražila?
Tražio te je.
Da li nose svoju odeću? -Da.
Mama ti nosi belu naboranu haljinu sa crvenim dugmićima,
Tvom tati se sviđalo kako joj stoji.
A Rebeka? Onu široku haljinu koju si joj sašila?
Da.
U Alstu, svetla su ugašena
a radnje zatvorene u znak žalosti.
Država je u stanju šoka.
Kao da smo u ratu sa nepoznatim neprijateljem.
Svi supermarketi koji su blizu lako dostupnih ruta za bekstvo
su pod nadzorom komandosa i snajperista.
Teroristički napadi "Bande Nivela" ponukali su pravosudnu policiju
na kupovinu novog oružja.
U nastojanju da se gangsterima odgovori istom merom, nabavljene su puške.
Žandarmerija će uskoro računati i na novija, brža vozila.
Odnesi to. -Draga, ja...
Odnesi.
Tražio sam mesto za... -Ne želim to u kući.
Zdravo. Uđite. -Ne, ne.
Samo smo želeli da vam ovo predamo.
Stvari vašeg unuka.
Đavo me odneo.
Želim vam ugodan dan. -Ima li novosti o pljačkašima?
Supruga i ja smo očevici. Čuli smo prve pucnjeve.
Otrčali smo na balkon, ja sam pozvao policiju
i sišao dole.
Da li ste videli pljačkaše?
Nisam.
Cenimo što nam nudite pomoć, ali to nije naša nadležnost.
Kombi za prismotru je bio ispred. Stajao je tamo nedelju dana.
Pola sata pred zatvaranje su naprasno otišli.
To bi me začudilo, ali ćemo svakako ispitati.
Kada sam sišao dole, na moje iznenađenje,
stajala su tu dva žandarma naoružana do zuba.
Bili su leđima okrenuti zbivanjima.
Njihova jedinica se zadesila u blizini.
Ali nisu intervenisali.
Istražićemo, gospodine.
Ukoliko se prisetite još nečega, javite mi. Tražite narednika Lotensa.
Hvala vam. -Nema na čemu.
Prijatno. -Svako dobro.
Sveca mu.
Bože dragi.
Umalo nismo izgubili i našeg mališana.
Pogledaj.
Metje, možda žandarmeriji to zatreba.
Volela bih da se ne probudim.
Nemoj to da govoriš.
Moramo da nastavimo dalje i pružimo Davidu novi život.
U pravu si.
Ali, znaj jedno.
Uvek sam bila srećna i radosna.
Ali...
Ti dani su sada prošlost. Ne mogu više da budem srećna.
Izvini.
Alberte.
Hvala, sestro. Zdravo, sine. Šta je bilo?
On je bio tu. -Ko je bio?
Onaj kovrdžavi koji me je upucao. Stajao je tamo, na vratima.
Samo je piljio u mene, svojim plavim očima
i bubuljicom pored nosa.
Prepoznao sam ga.
Izašao sam, gurajući kolica.
Šta je to? Zar nije malo rano za to?
Nije, ukusno je.
Ja ću da guram kolica.
Ne pucajte! On je moj tata!
Davide!
Beži!
Kasa! Pare!
Ne gledaj.
Ne gledaj!
Zatvori oči.
Kažeš da mu je spala marama i videla mu se bubuljica na nosu?
Ne, šal mu je spao i bubuljica mu je bila pored nosa.
Taj čovek je bio ovde? -Stajao je tamo.
Je l' bio sam? -Jeste.
Gde je tačno stajao?
Ovde? -Da.
Svetlo je verovatno bilo ugašeno. -Ne, bilo je uključeno.
Videla mu se bubuljica. -Uključeno, onda.
Ovde? -Da.
Sestre, imate li momenat? -Petje, ne idi.
Bićemo u hodniku. -Bojim se.
Nemoj. -Vratiće se.
Neće, Davide. -Hoće.
Neće se vratiti. Slušaj me.
Da su jako loši ljudi, jesu. Trebaju da budu uhvaćeni i kažnjeni.
Ja ću se pobrinuti da budu. Ali on se neće vratiti.
Obećavaš?
Obećavam.
Odmah se vraćam.
Uspaničio se. Urlao je kad sam ušla.
Ali, nikog nije bilo.
Na sedativima je, ima košmare. To je normalno.
Da, ali detaljno je opisao jednog od napadača.
To nije dobro.
Zovite policiju.
Drži.
Ovo treba da se opere.
Idi u prodavnicu, molim te.
Ne prelazim ulicu ni u ludilu.
Onda idi negde drugde, moram da jedem.
Kobasice, pileća prsa, šta god.
Parče mesa sa malo povrća. To je sve što tražim.
Zašto nema kola na parkingu?
Mislim da mušterije oklevaju.
Kada taj treba da bude završen?
Večeras.
Zašto ne pritekneš u pomoć? Ili si zauzet čitanjem novina?
Momci, okupljanje.
Okupljanje, momci!
Slušajte. Uspeh našeg poslovanja oduvek je bio
rezultat napornog rada, ali ako se sada previše opustite,
propašćemo.
Propašćemo načisto! U redu?
Na vama je.
Ili ćete se angažovati i raditi kao što bi trebalo,
ili... ništa.
Ako se potrudite da uspe, delićemo sve na ravne časti.
Dogovoreno?
I hvala vam svima što ste došli na sahranu.
Šantale, dođi na minut.
Znaš li kako se pali ova stvar? -Da, tu je negde dugme.
Evo ga.
Želim da pogledam poslovne knjige.
Tereza ih je ubacila u to.
Znaš li MS-DOS? -MS-DOS?
Da, to je... Beire! -Šta je?
Da kucamo CD ili DIR da bi upalili kompjuter?
DIR ili CD? -DIR.
Ne...
Znam da ne treba nikad da se kuca DEL.
Želim sve račune, fakture i porudžbine.
Halo, AARC. Van Den Abiel.
Izvolite, doktore?
Moramo ponovo da mu operišemo nogu. -Ali, operacija je bila uspešna.
Rana ne zarasta, a tkivo se raspada.
Da li govorite o amputaciji?
Rano je za prognoze.
To je nemoguće. Dođavola! -Gospodine Van Den Abiel!
Ovakvo ponašanje neće nikome pomoći.
Ni nama, ni vama, a svakako ne Davidu.
Saberite se. -Oprostite.
Možete biti sa njim dok ne zaspi.
Operacija će možda potrajati.
Spasite mu nogu, molim vas. -Daćemo sve od sebe.
Ja sam njegov deda. -U redu je.
Još jedna operacija? -Da.
Ne želim to. -Moraš.
Ostani miran. -Nema drugog izbora.
Biće sve u redu.
Gospodo, kad budete imali vremena,
da li biste napismeno zabeležili svedočenje moga unuka?
Mi smo civilna policija, gospodine. To je nadležnost žandarmerije.
Da. Hvala vam.
Dobar dan.
Treba mi narednik Lotens. -Vašu ličnu kartu. Sačekajte tamo.
Rekao je da mogu da ga pozovem bilo kad. -Lična karta, sačekajte tamo.
Gospodin Van den Abiel?
Izvolite. Narednik Lotens nije tu.
Onda neko sa najvišim činom? -Ne ide to tako, gospodine.
Usput, imam kaznu za vas.
Biće dostavljena poštom. Vaš BMW je odnesen u Briselu.
Nemam BMW. -Vaša registarska tablica je FHV715?
Ovo je faktura od šlep službe.
Moja kola su parkirana ispred. Mercedes, ne BMW.
To je čudno.
Poslaću izveštaj Briselu.
Bolje sastavite izveštaj o tome šta moj unuk ima da kaže.
Taj dečak je stajao lice naspram jednog od članova "Bande Nivela".
Da li ste čuli za "Ubice iz Brabanta"?
Izvestiću ih, gospodine. -Bolje neka požure.
Ima jednu operaciju za drugom. Uskoro, biće prekasno.
Gospodin Van Den Abiel?
Volter Bas. Moje saučešće.
Ja sam vas zamolio da odvedete ono dvoje dece na sigurno. Bio sam u civilu.
Ja ću vas posetiti. Javite mi kad vam bude odgovaralo.
Hvala. -Nema na čemu.
On se nalazi u bolnici "Naša Gospa".
Zvaću vas.
Alberte.
Ostavila sam ti pidžamu, da možeš da prenoćiš.
Ti budi sa Davidom noću, ja ću danju.
Hajde da se nešto dogovorimo.
Radi kako misliš da je najbolje. Ja ću spremati hranu, prati sudove.
Samo me izostavi iz svega. Ne želim da čujem o tome.
Ni o "Bandi Nivela", ni o pljačkama,
ni o žandarmeriji.
Još nešto. Ako ne pripazimo, ostaćemo bez novca.
Bio sam u AARC-u. U rasulu je.
Moram da se vratim na posao. Treba nam novac.
Imamo neku ušteđevinu. -Pa...
Šta je sa troškovima sahrane? Bolničkim računima?
Nisu imali nikakve papire. Ni ja ne razumem, ali...
Mali nije osiguran. Nijedno osiguranje ga sada neće uzeti.
A da se obratiš "Delezu"?
Komadić farmerki je ostao u rani.
Izvadili smo ga, zajedno sa još tri fragmenta olova.
Ostalih pet su van domašaja. Nadajmo se da će mu kost zarasti.
Moraće da nosi gips narednih par meseci.
KUĆA NA PRODAJU
Ne zaboravite dušeke u hodniku.
Za prodaju kuće vam treba dozvola. -Kako molim?
Treba vam dozvola za prodaju kuće. -Porodični savet je odobrio.
To je nezvanično. Ovo je poseban slučaj nasleđivanja. Potrajaće.
Za sada vam je dozvoljeno da je izdajete.
Tata je vrisnuo.
Vrisnuo je iz...
Bola? -Da, ali i iz besa.
Isti čovek je pucao na tebe i tvog tatu?
Ne. Čovek koji je pucao na tatu i Rebeku nosio je masku.
Podsetilo me je na karneval.
Onaj koji je mene upucao bio je mnogo viši. Nosio je kovrdžavu periku.
Spustio mu se šal i video sam veliku bubuljicu pored nosa.
Sa koje strane? -Ovde.
Imao je plave oči.
Ispod perike je štrčala plava kosa.
Ne gledaj. -"Ne gledaj", rekao je.
Kako da ne gledam? Uperio je skraćenu sačmaru u mene.
Kako znaš da je skraćena? -Videlo se.
Loše su uradili posao. Ciljao mi je u glavu, a pogodio u nogu.
Koliko godina imaš, dečko? -Devet.
Davide, prepoznaješ li nekog od ovih ljudi?
Možda. Sačekajte.
Dobro pogledaj. Nemoj da žuriš.
Bili ste tamo.
Ostani sa mnom. Hej.
Kako se zoveš?
Gde živiš, dečko? Gde živiš?
Ulica Hiacinten 43.
Tako je. -Samo devet godina.
Ali zna on o čemu govori.
Gospodo?
Taj čovek sa slike oko kojeg se lomio...
Da li je od ranije poznat policiji? -Kako to mislite?
Njegov opis tog "Džina" je jako detaljan.
Poslužiće vam u daljoj istrazi. -To će sudija da odluči.
Doviđenja.
G. Van Den Abiel, predlažem vam da se ne nadate previše.
Poslušajte me i unajmite advokata. -Advokata?
Da, pomoći će vam.
I sa informacijama u vezi istrage.
Malo toga znamo, a ono što znamo, ne smemo da vam kažemo.
Srećan Božić.
Hajde, Davide. Barem ćufte možeš da pojedeš.
Jako su ukusne. -Metje je napravila tvoju omiljenu čorbu.
Šta je? -Ne jede mi se.
Vidim.
Zar ne možeš da nam kažeš?
Uostalom, moraš da jedeš.
Ne moram. Ne jede mi se.
AARC. -G. Van Den Abiel? -Da.
Da li ste pročitali nalaze obdukcija vaše familije?
Ne.
Čisto sumnjam da vas žandarmerija redovno informiše.
Ko ste vi?
Svo troje su dokrajčeni hicem u vrat.
Vojnička egzekucija.
Trebalo bi da prosledite ove informacije žandarmeriji.
Žandarmerija... Oni su vojska.
Da? Stanite.
Ne prekidajte.
Pozornik Volter Bas, molim vas. -Dobar dan. Koga tražite?
Voltera Basa. -On više ne radi ovde.
Molim? -Premešten je.
Gde? -Ne znam.
Zar ne piše ništa unutra? -Ne piše. Ne možemo da vam pomognemo.
Ko onda zna? -Ne bih znao.
G. Van Den Abiel. -Gđo De Mor.
Zašto ovde?
Za svaki slučaj.
Moja deca su dovršena hicem u vrat.
Ko to kaže?
Ne znam.
Da li je izvor pouzdan?
Ne znam.
Gospodine Van Den Abiel, možete da mi verujete.
Ako kažem da ne znam, onda ne znam.
Neko me je zvao...
i kazao da nisu samo ubijeni, već pogubljeni, u vojnom stilu.
Želim da to objavite.
Moram prvo da proverim te navode. Ne mogu tek tako da objavim.
Sačekajte.
Osim ako ne dolazi direktno od vas.
Vi možete da tvrdite šta god poželite, ja ne mogu.
Ali, zašto biste to uradili?
Želim da im prodrmam kavez.
Ovo je gurnuto ispod vrata. Šta ti je to trebalo?
Obuci se. Doktor će uskoro. Skidaju gips.
DA LI JE ŽANDARMERIJA UMEŠANA?
Jesi li ih pročitala? -Ne želim da imam ništa s tim.
Srećan ti rođendan
Pogasi svećice! -Pogasi ih.
Srećan rođendan. Ovo je za tebe.
Kolica? -Radili smo na njima danonoćno.
To su trkačka kola.
Imamo još nešto. -Izvoli.
Tata ti je kupio ovo kada...
Za Dan Svetog Martina.
Nazdravimo za Davida.
Pazite. Prolaz.
Pažljivo, Šantal. -Živeli, Davide.
Živeli! -Naiskap!
Gospodo, hoćete malo? Znam da ne bi smeli, ali...
Hoćete da probate?
Napred, nazad, levo i desno.
Toliko je prosto? -Da.
Ne, ne. -Pazite.
Izvinite. Bože dragi.
Doviđenja i hvala. -Nastavi da radiš vežbe.
Hajde, sine. -Ćao, Davide.
Zdravo, doktore. Zdravo, sestro.
Ulazite, gospodine.
Stigli smo kući.
Ovo je tvoja soba.
Ispraznila sam ormar za tvoje igračke.
I školski pribor.
Metje... Čestitke, draga.
Delez će platiti troškove sahrane.
"Major je ispario. Još jedna loša reč o žandarmeriji,
isto će se desiti i tebi. Ko je upozoren, taj je pripremljen."
Nešto nije u redu?
Ne.
Ko je major Vernalen?
Major žandarmerije koji je sprovodio unutrašnju istragu.
Zaskočili su ga u njegovom domu, pucavši pravo kroz vrata.
Pogodili su njega i njegovu ženu. -Šta se desilo sa njima?
Teško su ranjeni.
Za ime Boga. Vidi šta si učinio.
Šta sad?
Opet policijska zaštita ispred vrata?
Šta ako moramo u kupovinu? -Rešiću to.
On mora u školu. -Neću da idem.
Ići ćeš, kao i svi.
Ponavljam, ja ću sve rešiti. -Kako da ne.
300, 299, 298,
297, 296,
295, 294...
U Ronkieru je pronađeno oružje za koje se sumnja da je pripadalo Bandi Nivela.
Ronioci su pronašli i kasu Delez supermarketa u Alstu.
Dugo se sumnjičilo na Mišela Kokua i ostale takozvane Borensovce.
Borensovci su privođeni i puštani 17 puta.
Za vreme suđenja, istražni sudija Šliker,
otvoreno je insinuirao da je banda želela da izvrši državni udar.
U Briselu, formiran je Parlamentarni istražni odbor,
Jedan od tragova Bande Nivela vodio je do "Gladija",
tajnog programa finansiranog od strane CIA i NATO-a,
u okviru kojeg se radilo na osposobljavanje evropskog otpora
u slučaju komunističkog preuzimanja.
MART 1989
Dobro si? -Grčevi. -Nastavi.
Dođi.
Ne mogu danas u školu. -Šta reče?
Ne mogu u školu. -Pričali smo o tome.
Imam fizičko. -Ono traje samo jedan sat.
Najnovije vesti. Novi svedok će biti saslušan pred komitetom za "Bandu Nivela."
Odnosi se na pukovnika Vernalena.
1981., on i supruga su preživeli napad u svojoj...
Dovrši sendvič, sine.
Van Den Abiel. Da.
Da, ali... U vezi čega je intervju? Ne ovde.
Ne, premalo je.
Možemo u mojoj kancelariji. AARC. Da, hvala.
TV reporteri.
Interesuje ih naše mišljenje o komitetu.
Kakvo je naše mišljenje?
Neću spominjati žandarmeriju. Obećavam.
Nećeš me poljubiti?
Nekada si bio mnogo bolji, Petje.
Gotovo. Spreman za nacionalne vesti.
Slušaj. Nešto sam razmišljao.
Onaj tvoj komšija, što prodaje polovna vozila.
Znaš li da prodaje više od kola i motora?
Trguje i oružjem. -To je samo glasina.
Istina je. Mogu da ti završe svaki posao.
Uklone serijski broj, prošvercuju polovno oružje,
skrate sačmaru. Frizer se svega nasluša.
Navodno, to mesto vrvi zaluđenicima za oružje.
Ekstremni desničari, trgovci oružjem, upravnik zatvora,
čak i pokoji žandarmi koji su razrešeni dužnosti jer su se bahatili.
Čujem da ti tipovi izvode vežbe iz gađanja ovde u Alstu.
Vežbe iz gađanja? -Da, to je vojnički termin.
Jedan od njih je moja mušterija.
Ko? -Tačnije...
Bio je jednom. -Govori, ko?
Navodno... Lepudre.
Da, i za vreme napada, bio je u "Delezu".
Lepudre? -Navodno. Nisi to čuo od mene.
Ti momci se vrzmaju ovde.
Mora da su videli Žilbera i Terezu kako rade ovde.
I Lepudre je bio sa njima.
Lepudre je proveo dve godine u zatvoru, ali ne zbog napada "Bande Nivela".
Dve godine? Znači, mogao je da učestvuje u pljački.
Ako je obitavao ovde, onda je sigurno dolazio kod nas
po rezervne delove i slično. Možda ga je Žilber poznavao.
I taj odneseni BMW u Briselu.
Odakle im moje tablice? I zašto?
To je odgovor.
Učestvovao je u pljački, na parkingu.
Moja deca su ga prepoznala. Zato su ih dovršili.
Ne mogu ovo da objavim. To treba prvo istražiti.
Ko da istraži? Žandarmerija?
Ne, ali ne ni javno mnjenje. Ovo bi odjeknulo kao bomba.
Zašto da ne?
Obećao sam unuku da ću utamničiti počinioce.
Vi niste detektiv.
Komitet savesno radi svoj posao. Pružite im šansu.
Ništa. Ne znam ništa.
Znam samo ono što pročitam u novinama.
Kao i svi ostali. Pozovu me sa vremena na vreme.
Ili proture cedulju ispod vrata.
Kakvu cedulju?
Gospodine...
Ja nisam detektiv.
Običan sam mehaničar.
Da, Albert je na vezi.
Zatim je udario dečaka sa štakom. -Sa štakom?
Pa, Davide? Šta se dogodilo?
Penjali smo se stepenicama. -Gde?
Tamo. Rugao mi se.
Šutnuo mi je štaku, pao sam na leđa.
Onda sam skočio i...
Gde je sada taj dečak? -U bolnici.
Sunce ti kalajisano. Izvinite.
Davide, znaš da ne bi smeo to da radiš.
Polazi.
Verujem da imate porodično osiguranje?
Naravno.
Alal vera, sine.
Ne dozvoli im da te kinje.
Išli smo da pričamo sa porodicama žrtava. Ovo je Albert Van Den Abiel.
Ako želite moje mišljenje u vezi Istražnog komiteta
odgovor je: Ne znam. Ne znam.
Nisu me pitali ništa, niti Davida, niti moju ženu,
iako smo svedočili svemu od početka.
Samo znam da bih želeo da prodam kuću moje dece.
Dečak nas košta gomilu novca.
Imao je petnaest operacija i verovatno će mu trebati još toliko.
No, nije mi dozvoljeno da je prodam. Nakon onog što se dogodilo,
pomislili biste da će vam državni organi izaći u susret,
da će pokazati neko saosećanje.
Da će vas blagovremeno obaveštavati o toku istrage.
Ali, ja ništa ne znam. Ništa.
Znam samo ono što pročitam u novinama.
Ili ako me neko pozove. Ili proture cedulju ispod vrata.
Kakvu cedulju?
Ja nisam detektiv. Običan sam mehaničar.
Odoh u krevet. I ti bi trebalo. Hajde, Davide.
Šta ti misliš o tome?
Laku noć.
300, 299, 298, 297...
296, 295...
Ta škola ne valja za Davida.
Pisaću ministarstvu.
Može da bude šegrt i nauči neki zanat.
Ne bi morao da ide u školu. -I da počne da radi sa 14 godina?
Kao i ti. -Vidi me. Još uvek radim.
A i zar misliš da bi zaposlili nekog ko je polu...
Nekog ko je onesposobljen.
Laku noć.
Gospodine Van Den Abiel?
U redu je. -Vrati se u krevet, Davide.
Uđite.
Izvinite što dolazim ovako kasno. Bila sam u susedstvu.
Došla sam da vam kažem da ljudi koji istražuju pljačku u Alstu,
predvođeni istražnim sudijom Trohom, tragaju za dvojicom bivših žandarma
koji su osumnjičeni za pokušaj ubistva pukovnika Vernalena.
Jesu li oni ubili moju decu?
Ne znam.
Možda. -A Lepudre?
Troh ga je stavio pod sumnju, on vašu priču shvata krajnje ozbiljno.
Ne slažu se svi sa njim, ali znam kakav je. On je pitbul.
Nešto za piće? -Ne, hvala.
Za šta je sve ovo?
Izvinite.
Kada se začuje zvono...
stanem ovde, podignem zaklopac.
Kako bi pomislili da sam iza vrata.
Ako zapucaju, promašiće, jer sam čak ovde.
Kao Vernalen.
Ohrabrite se. Klupko je počelo da se odmotava.
Hvala vam.
Šta je bilo? -Ništa.
Zašto nisi u školi?
Ne možeš da ležiš na kauču čitav dan.
Nije mi dobro.
Molim? -Nije mu dobro.
Vidi, dečače.
Znam da ti nije lako, ali nemaš druge mogućnosti.
Moraš da nastaviš dalje, da budeš hrabar, da učiš.
Metje kaže da ne moram više da idem u školu.
Izvoli čaj.
Davide, ako želiš nešto da postigneš u životu,
moraćeš da koristiš glavu. Trebaće ti obrazovanje.
Ne mogu.
Uvek postoji način, dečače.
Moram da guram dalje. Kao Metje, kao i ti.
Svo troje moramo. Hajde.
Spremi se za školu. Obuj se. Čekam te u kolima.
Pukovnik Vernalen je jutros izjavio da ga je bankar Leon Fini
upozorio početkom osamdesetih na zaveru ekstremnih desničara.
Fini je bio povezan sa desničarskim krugovima u Briselu,
a i sam je postao žrtva "Banda Nivela".
Izvori navode da je Fini ustreljen u vrat iz neposredne blizine.
Ja guram kolica.
Ne pucajte! On je moj tata!
Davide!
Beži!
Smiren sam. Ali zašto bih plaćao porez za kuću koja nije moja
i nije mi dozvoljeno da je prodam?
Doviđenja.
Seronja!
Izvinite, momci.
Da?
Pokidani su mu nervi i tetive.
Uspeli smo da obnovimo veći deo uz pomoć mikrohirurgije
ali će mu motorne funkcije biti ograničene.
Zvali su nas ljudi iz parka, policija nije upletena.
Izvini, Petje.
Ne ljuti se.
Ne moraš da se izvinjavaš.
Ne ti.
Stvarno, ne moraš.
Hladno je!
Svaka čast.
Petje! Petje! -Šta je bilo?
To je čovek sa bubuljicom koji me je upucao!
Nemoguće. -To je on!
Taj čovek? -Šta se događa?
Kaže da je to tip koji ga je upucao. -Jeste! Idi u policiju!
Policija neće ništa preduzeti. -Obećao si da će biti kažnjeni!
Nikada ga nisu slušali. Ignorisali su ga hiljadu puta.
Smejali su mu se. -Obećao si!
Pogledajte ovo. To je čovek koji ga je ustrelio.
David je sto posto siguran.
Ne mogu da izvestim policiju ili žandarmeriju,
stoga, molim vas, objavite to u novinama.
Nisam više novinarka.
Otpustili su vas? -Nisu, ali...
Prelazim u politiku. Ne mogu više.
Ono što se sad događa je čist apsurd.
Fredi Troh, istražni sudija, skinut je sa slučaja.
On je bio jedini koji je postigao neke rezultate. Zašto onda?
Upravo zbog toga.
Obelodanjivao je veze između osumnjičenih
i pojedinih krupnih briselskih političara i šire.
Odjednom, pun kamion izveštaja
biva prebačen u Šarlroa. Ne mogu da se pročitaju jer su na flamanskom.
Prevođenje bi trajalo godinama.
Zvuči kao belgijski vic. -Zataškavanje, pre će biti.
Oni odozgo su intervenisali.
Oni? -Da, oni.
Ko su "oni", Hilde?
Papa, Mosad, CIA?
Državna bezbednost, Vestland Nju Post, recite mi.
Naš premijer, Njegovo Veličanstvo, kralj?
Ko tu koga štiti?
Želite da odete u politiku? Neka vam je sa srećom.
Promena mora da dođe odozgo.
Morate da budete pažljiviji.
Sami ste sebi najveći neprijatelj. Mislite na porodicu.
Dovodite ih u rizik.
Narod je zgrožen zlodelima Marka Dutrua.
Navodno je dobavljao devojke za seks zabave.
Istraživači su pronašli vezu sa takozvanom aferom "Roze Baletanke"
sa kraja 70-ih, kada su seks zabave korišćene za ucenjivanje moćnika.
Na desetine hiljade ljudi pohrlilo je u Brisel.
"Beli Marš" je impresivna demonstracija solidarnosti.
Nikada do sad se toliko ljudi nije okupilo na ulicama.
Masa je protestovala protiv sudskih i političkih neuspeha.
Pravda mora biti podjednaka za sve.
11 GODINA KASNIJE 9. NOVEMBAR, 1996
Gospodin Van Den Abiel? U vezi tog postera...
Radim to svake godine. Ne sme biti zaboravljeno.
Na sastanku je odlučeno da to više ne radimo.
Vi ste šef.
Skinite ga, i vratiću se sutra sa novinarima.
Je li neko video moje štivo za čitanje? Mali, ponovi si ga uzeo?
Odavde crpiš inspiraciju za karneval?
Moje sise su lepše. -Davide?
Deda te zove. Bezobrazniče.
Može mama da ti bude.
Slušaj, Šantal i Beir su dobri momci,
ali trebalo bi da postaviš distancu.
Uskoro ćeš im biti šef.
Malo smo se zezali. -Znam, znam.
Ovu novu garažu sam sagradio zbog tebe, sine.
Pogledaj ovo. Primili smo žalbu.
Nešto u vezi zagađenja zemljišta.
Šta je ovo?
Dobro jutro.
Mogu li da vam pomognem?
To su detektivi iz Šarlroa.
Započinju istragu ispočetka.
Ispočetka? -Da. Dođi da čuješ.
Reci im da smo izgubili svaku nadu.
Nije mi jasno šta tražite ovde.
Sve smo vam već odavno rekli i niko nije ni prstom mrdnuo.
Ovog puta je drugačije.
Naše odeljenje je osnovano da rasvetli ovaj slučaj.
Imamo ovlašćenje da prevrnemo svaki kamen.
Pojeo vuk magarca.
Dođi, Davide.
Ta dokumenta su godinama skupljala prašinu u Šarlroi.
A sad će ovi kao da odjednom sve reše?
Mani me tih priča. -Konačno su odgovorili na naš zahtev.
Očekujem službenika za zaštitu životne sredine. Pošalji ih nazad u Valoniju.
Izvinite. Žao mi je. On ima druge...
Kako sam ja to mogao da znam? -Izveštaji o zemljištu nisu...
Izveštaji o zemljištu, malo sutra! -Ovo neće pomoći vašem poslu.
Moram da iskopam infrastrukturu da bi očistio malo zemljišta. To će mi pomoći?!
Tek što je sagrađeno! -Šta je sa zdravljem vaših radnika?
Ako propadnem, završiće na socijali. To će im narušiti zdravlje.
Žao mi je, ali zakon je zakon. -Jebeš zakon!
Gde je bio zakon kada su mi deca pogubljena?
Jesi li dobro?
Zdravo, Alberte. -Karlose.
Novac i moć mogu da ti kupe sve što poželiš.
Dutru je dobavljao maloletnice za seks žurke.
To je krem društva.
Biznismeni, bankari, baroni. Izgleda i kraljevska porodica.
Misliš da će pohapsiti tu bagru? Nema šanse.
Barem ti roditelji znaju ko im je ubio decu.
Imam nešto za tebe. Možda si video, ali sam svejedno sačuvao.
Lepudre je priznao da je učestvovao u nekoliko pljački,
uključujući onu u Alstu.
"Čik neka to dokažu", izjavio je. Zamisli ti to?
...između ostalih i član parlamenta Hilde De Mor.
Zbog policijskog rata, protraćeno je dosta vremena.
Politička scena treba sama da donosi zaključke.
Dugujemo to žrtvama i ožalošćenima.
Ne samo u slučaju Dutrua, već i u mnogim drugim
koji su potresli Belgiju od početka osamdesetih.
Prevashodno mislim na "Bandu Nivela".
Sada čekamo obraćanje ministara pravde i spoljne politike u parlamentu.
Ćao.
Gde si bio? -Deda. "Gde si bio?"
U auto školi. Hoću da položim i zapalim odavde.
Jesi li se čuo sa onim momcima iz Jumeta?
Da, stigli su bezbedno. Zvao sam ih.
Razgovarali smo o tipu sa bubuljicom.
Onom kojeg nisi želeo da prijaviš.
I o tvom Dupudreu.
Lepudre. -Isti đavo.
Filbert, Albert.
Kako su reagovali na Lepudrea? -Istražiće.
I ja im verujem.
Vratiće se ujutru.
Gde? -Kancelarija. U devet.
Pardon.
Šantal, imaš momenat?
Cenim to što si se zbližio sa Davidom,
ali moraš biti pažljiviji, jer u njegovom stanju...
Ne može da podnese svo to bančenje.
Bančenje? Pokušavamo da odgonetnemo važna životna pitanja.
Sinoć je bio uroljan.
Možda, ali nije bio sa nama.
Ne shvataj to kao kritiku. Bilo bi poželjno kad bi malo usporili.
Važi. -Šefe, za tebe.
Alberte? Ovde Hilde De Mor.
Sjajne vesti. Osniva se novi Istražni komitet.
Istraga će biti sveobuhvatna. Nadam se da ćete svedočiti.
Mogu li nešto da vas pitam? Odeljenje iz Jumeta. Da li su ozbiljni?
Jako ozbiljni. Istražuju svaki pronađeni trag do sada.
Slučaj Dutru je pokrenuo lavinu događaja u politici.
Sramota što se ovoliko čekalo, ali pobrinućemo se da se žrtve ne zaborave.
Hoćete li doći? Sa Davidom?
Razmislićemo.
Gospodo, izvinjavam se za prošli put. Ja sam njegov deda.
Evo ga.
Kriminalac visokog profila. -Ako je on "Džin", u problemu smo.
Bio je u zatvoru čitavo vreme. -Kažem vam, bio je tamo.
To nije moguće. -Video sam ga rođenim očima.
Imao si 9 godina. -Video sam ga! -Lakše, Davide.
Tačno je da je njegova zatvorska kazna tada još uvek bila na snazi,
ali je tog vikenda pušten na odsustvo.
Nije sve što piše u novinama istina.
Tačno, ali ovo je Belgija.
Možda su zaboravili da zaključaju vrata tog vikenda.
Možda delimo vaše mišljenje, ali ne smemo to naglas da kažemo.
Dešavalo se i ranije. -Istražićemo.
Moram da idem. -Šta? Sad?
Časovi vožnje. Doviđenja.
Hvala.
Šta je sa Lepudrom? U to vreme se motao ovuda.
On je tvrd orah. Profesionalni ološ.
Poznato je da zavlači sud. -I štampu, i nas.
Šta planirate da uradite?
Komplikovano je. Nije samo Alst. Svaka porodica ima svoju priču.
Petje, ovo je Natali. Iz auto škole.
Zdravo, g. Albert.
Drago mi je što vas upoznajem. Naslušala sam se lepih stvari o vama.
Stvarno? Verujem.
Natali će prenoćiti.
Jesi li lud? Nisam ništa ponela.
Ne brinite za to. Imam ja svakakve stvari.
Pa, piće pred počinak?
Što da ne. Volela bih.
Jesi li pojasnio neke stvari tom dečaku? -Ne.
Šta se dešava?
I ti si se uželela časova vožnje?
Ako je tako...
Danas je bitan da za Istražni komitet.
Žrtve i ožalošćeni pljački "Bande Nivel"...
Šta si radio u Antverpu? -Antverpu?
Nisam godinama bio u Antverpu.
Idemo, Davide. -Stigla ti je kazna poštom iz Antverpa.
Sigurno neka greška. -Ne uzrujavaj se.
Prešao sam ulicu da bih otišao u radnju
i usput video dva žandarma u uniformi sa mašinkama. Stajali su k'o kipovi.
Izveštaji navode da se jedinica zadesila u blizini.
Ali ko su oni bili, gospodine predsedavajući?
Da li ste sigurni da su nosili uniforme?
Dakle, bili su žandarmi. -Svako je mogao da navuče uniformu.
Da li vam je to bilo sumnjivo?
I drugima je bilo. -Gospođo De Mor?
Poznato je da su u to vreme ukradene uniforme žandarma,
zajedno sa oružjem i pancirima iz visoko osiguranih skladišta.
Svi prethodni svedoci spomenuli su ta dva žandarma u Parklanu.
Zašto? Jer su ljudi trčali u panici,
vrišteći, saplićući se jedne o druge, dok su njih dvojica mirno stajala.
Kako da to ne izazove sumnju? Odveo sam dvoje dece na sigurno.
Pominje li se to u vašim izveštajima, gospodine predsedavajući?
Od svih svedočenja u Alstu, ništa nije zabeleženo.
Izgubio sam veru u naš pravosudni sistem, žandarmeriju i policiju.
Zašto? -Jer ništa ne preduzimaju.
Sede skrštenih ruku.
Poverenje je nešto što mora da se zasluži.
Da vam nešto pokažem.
Čitav život vozim mercedes.
Ovo je kazna za BMW 520 odnesenog u Briselu
sa mojim tablicama. Lažnim, naravno.
Žalio sam se žandarmeriji
i dobio sledeći odgovor. Kaznu plaćenu u moje ime.
Vidite li vezu između ta dva događaja?
Dajte.
Time su poručili: "Znamo te, znamo gde živiš.
Drži jezik za zubima."
Danas je ovo pristiglo poštom. Pežo. Odnesen u Antverpu.
Ponovo sa mojim tablicama. Nije li to zastrašivanje?
Slučajnost, možda? -Da li je i ovo slučajnost?
Uveren sam da detektivi tada nisu našli ništa
jer nisu to želeli,
ili zato što im nije bilo dopušteno da išta nađu.
Da li su vas javni tužilac i istražni sudija obaveštavali o toku istrage?
Ne. Nikad. -Ništa.
Prošlo je dvanaest godina.
Dvanaest godina od ubistva moga oca i sestre pred mojim očima.
Majka je vikala da bežim.
I zauvek je nestala iz mog života.
Osećali smo se kao gubavci svojevremeno u Kongu.
Svi su ih sažaljevali, ali su se držali podalje od njih.
Tu je i naš unuk.
Usta i oči su mi bili zalepljeni trakom jer je vrištao u agoniji.
31 operacija.
Još uvek imam pet olovnih fragmenata u butini.
Da vam pokažem, g. predsedavajući? -Nema potrebe.
Ne smeta mi. Oguglao sam više.
Na svake tri godine moram da dokazujem da sam žrtva.
Bože dragi. Šta misliš? -Napokon su nas slušali.
Znate šta mi se radi? Želim da idem na plažu.
Želim da vidim mesto gde si ostavio svoju prvu devojku.
E, onda dolazim. Samo da prvo odemo po moju devojku.
Dogovoreno.
Šta misliš?
Ona je fina devojka.
Jako fina devojka. -I ja to mislim.
Ali, ne fina kao ti.
Dugo to nisam čula.
OBJAVLJEN IZVEŠTAJ ISTRAŽNE KOMISIJE
Oprostite, mogu li da pozajmim novine začas?
Vratiću ih. Hvala.
Hilde De Mor. -Albert ovde. Van Den Abiel.
Zdravo, Alberte.
Čestitke na obavljenom poslu. -Dakle, čuli ste.
Zadovoljna sam. Ispisali smo istoriju.
Policijske snage će biti reformisane.
Žrtve i ožalošćeni će dobiti status zaštićenih svedoka.
To je veliki korak napred.
Ono što me zanima je...
da li ste pronašli ubice?
Izvinite, ali... To nije bio naš...
Naš zadatak. -Da li ste ih našli ili niste?
Čestitke na briljantnoj karijeri koju ste izgradili na našoj mizeriji.
25 GODINA KASNIJE
Stigli su.
Metje, Petje, hoću da vidite Sen Martina.
Kako lep auto. -Kako si? -Dobro.
Idi pokažu Petjeu. -Vidi, deda.
Zar nije super?
Čorba sa... -Ćuftama!
Prijatno.
Gde su te ćufte?
Dobio sam još jednu pozivnicu iz Šarlroe
za sastanak sa žrtvama i ožalošćenima.
Da možda odemo ovog puta?
Kada je? -Sledeće srede.
Ne znam.
Mogao bi da odeš. -Sam?
Sa Natali. Mi ćemo čuvati Janija. Jelda, mali?
Ne možemo, nažalost.
Iznemogla sam. Na izmaku sam snage, Alberte.
Ne znam još koliko ću moći ovako.
Idi lezi.
Ne možeš stalno to da ih pitaš.
Imam bolove.
Mučim se.
Želim da prestane.
Tereza, Žilber, Rebeka. Dozivaju me.
A ja? Još uvek sam ovde.
Čvršći si, Alberte. Uvek si bio.
Ako se ti predaš, i ja ću.
Predstavnici novina, molim vas, napustite prostoriju.
Dobićete priliku da postavite pitanja po završetku. Hvala.
Reci mi, Alberte. Kraće sa strane, duže gore?
Beše tako? -Može.
Jesi li čuo za Lepudrea?
Evropski sud za ljudska prava mu je isplatio nadoknadu
jer je svih ovih godina bio pogrešno optužen
kao glavni osumnjičeni u pljački u Alstu.
Možeš li poverovati u to? Šta se tu odigralo, da mi je znati.
Sada je trgovac antikvitetima.
Poseduje lepu radnju u Briselu. Ime je promenio u Vekmans Tibolt.
Gde tačno? -U De Zevelu.
TRGOVAC ANTIKVITETIMA VEKMANS TIBOLT
Karlose...
Hoćeš li mi skratiti i dlačice iz nosa?
Naravno. -Hvala.
Izvrstan rad, zar ne? Odličan umetnik.
Gospodin Vekmans Tibolt.
Ili da vas oslovim sa "Cigan", "Pacov", "Gospodin Čisti"?
Ili samo... Lepudre.
Novinar, zar ne?
Slušajte. Zakleo sam da neću više pričati o "Bandi Nivela". Odlazite.
Pričaćete o "Bandi Nivela".
Delez, subota veče, 19.30.
Nisam bio tamo. -Nisam to pročitao u novinama.
Spustite pištolj. Mogao bi da opali.
To i jeste namera.
Dobro. Nisam uvek bio cvećka.
Nekada sam bio najtraženiji čovek u Belgiji.
Počinio sam preko 300 pljački ali nikad nisam bio sa "Bandom Nivela".
Ja sam kao vi, g. Van Den Abiel. Preduzetnik.
Poznajete me. Znate ko sam.
Onda ste sigurno poznavali mog zeta,
moju ćerku, moju unuku. A?
Proveo sam 20 godina čitajući novine u zatvoru. Naravno da znam ko ste.
Došli ste da se osvetite za smrt vaše dece? Smatrate me odgovornim.
Šta onda čekate? Ubijte me. Napred.
Hoću.
Okrenite se.
Okreni se, kad ti kažem! Jesi li tako to uradio?
Je li tako banda dovršavala ljude?
Dosta više s tom bandom. Nije nikad ni postojala!
Regrutovali su ljude iz čitavog sveta. Tako je funkcionisalo.
Gospodine Van Den Abiel...
Mogu da vam postavim prosto pitanje?
Ko je najviše profitirao iz ovoga?
Neće nikad naći bandu.
Prošlo je 25 godina. 25 godina čekamo na činjenice!
Ovo je deseti put da se žrtve i ožalošćeni
pozivaju da dođu i slušaju...
Šta da slušaju?
Ništa! Uvek ista priča.
Da li je istraga uopšte još uvek u toku?
Postižete li kakve rezultate? Ili čekate da slučaj padne u zaborav?
Zašto ništa ne govorite?
Vaša tišina je sramotna!
I uvreda za sve nas!
Izvinite što kasnim. Mogu... -Sedite.
Ima li još pitanja?
Ja neću postavljati pitanja, pošto vidim da na njih ne odgovarate.
Imam nešto da vam kažem, gospođo, i organu koji predstavljate.
Sudstvo.
Posve je lično, ali...
Nisam dobro.
Ni mojoj ženi nije dobro. Žao mi je.
Bolesna je. Pati. Želi da umre.
Nadam se da mi neće zameriti što ovo javno govorim.
Bez snimanja, gospođo. -Ne smeta mi, gospođo tužiteljka.
Neka snimaju. Svi imaju pravo da čuju ono što ću reći.
Preživeo sam tri rata. Prvi onaj protiv Nemaca 1940.
Pet godina bede.
Drugi 1960. u belgijskom Kongu.
Naš kralj Boduen osetio se uvređenim
zbog pozdravnog govora premijera Patrisa Lumumbe.
Naši političari su odlučili da moraju da se snose posledice.
Uz pomoć belgijske vojske, Patris Lumumba je uhapšen, mučen,
i pogubljen bez suđenja.
Bili smo primorani da spašavamo glave, vratili smo se bez ičega.
Počeli smo od nule.
25 godina kasnije, započeo je moj treći rat.
Protiv takozvane "Bande Nivela".
Borio sam se, ali ne znam protiv koga.
Da li su bili kriminalci? Možda.
Da li su bili žandarmi? Možda.
Da li su bili Državna bezbednost? Vestland Nju Post? Ne znam.
Ali 1985. moj unuk je teško ranjen,
a moja ćerka, moj zet, i moja unuka su ubijeni
na parkingu supermarketa za vreme pljačke.
Ali oni nisu bili opljačkani. Zar nije to čudno?
Ništa im nije uzeto.
Osim života. Uzeti su im životi.
Hladnokrvno su ustreljeni
i dokrajčeni, a to nikad nije istraženo.
Još jednom, naši političari nisu stali na stranu ljudi
koje bi trebalo da predstavljaju.
Ne kažem da su oni odgovorni,
ni da su pokretači tih zlodela.
Mada, ruku na srce...
Ne mogu biti siguran.
U svakom slučaju, nisu se pretrgli da reše ovaj slučaj.
Naprotiv. Pokušali su da uveličaju misteriju koja okružuje bandu.
Radili su u dosluhu sa korumpiranim sudijama.
Izvinite ako vas ovo vređa, gospođo.
Nekoliko ministara za pravdu je zloupotrebilo svoju moć.
Detektivi su sklanjanji sa slučaja čim bi počeli
da postižu rezultate. Zamislite to.
Neki su unapređeni iz istih razloga.
A neki su bili primorani da odu.
Jedan je od nemoći i frustracije oduzeo sebi život.
Između kriminalaca i žandarmerije kovane su zavere.
Povrh svega toga,
ozloglašeni gangster, koji je glavni osumnjičeni godinama,
dobija nadoknadu od Evropskog suda za ljudska prava.
Podmuklo su iskoristili podeljenu belgijsku zajednicu
kako bi sve dosijee prebacili iz jedne jezičke zajednice
u drugu, usporivši istragu godinama.
Živi haos.
Možete reći da je to normalno.
To je tipično belgijski. Nedolično je, glupo.
"Vrte se u krug", govorio sam.
Ali to nije istina.
To je bio organizovan haos.
Sistematični.
Kako to da "CCC", komunistička ćelija iz istog razdoblja,
koja je uzela mnogo manje života, bila pohapšena za manje od dve godine?
Dok se istraga protiv "Bande Nivela" i dalje vodi.
Kako je to moguće?
Postoje ljudi koji nas predstavljaju u zvaničnim telima i vladama,
koji iznose tu strategiju,
koji imaju to znanje, samim tim i moć.
U politici ih zovu "krokodili".
To je odličan izbor reči.
Sasvim prikladan. Krokodili.
Viđao sam krokodile u Kongu.
Dožive duboku starost. Nemaju prirodne neprijatelje.
Lukavi su, jaki, brzi.
Opasni i nemilosrdni.
Zamoliću sve "krokodile"
da ostave ponos po strani, njihovu pravosudnu istinu,
i da nam kažu, zašto smo morali da patimo ovoliko godina.
Ko i zašto je morao da bude zaštićen?
Šta nismo mogli i šta ne možemo da znamo?
Ne pitam to radi sebe, već svih prisutnih.
I za mog unuka, Davida.
Sine, ti najbolje znaš da sam škrt na rečima.
Naša familija je štura na komplimentima.
Vremena su bila teška.
Trebalo bi da znaš da...
puno te volim. Da ti se divim.
Dok si kao mali ležao u krevetu, sa sestrom Benedikt uz sebe.
Sećaš li se da sam ti obećao
da ći izvesti ubice tvoga oca, mame i sestre pred lice pravde?
E pa, sine...
Izvini. Podbacio sam.
Ne moraš da se izvinjavaš.
Ne ti.
METJE JE PREMINULA 2010.
ALBERT JE PREMINUO 2011. NAKON EUTANAZIJE.
DAVID SE JOŠ UVEK SVAKODNEVNO BORI SA NEPRAVDOM.
IZMEĐU 1982 I 1985, 28 LJUDI JE UBIJENO A PREKO 40 RANJENO
U 17 NAPADA BANDE NIVELA. NJIHOV PLEN JE UVEK BIO SKROMAN.
MNOGE ŽRTVE I OŽALOŠĆENI SE I DALJE POTAJNO NADAJU
DA ĆE POLITIČARI I SUDSTVO SMOGNUTI HRABROSTI.
DO DANAŠNJEG DANA, NIJEDAN OSUMNJIČENI NIJE IZVEDEN PRED SUD.
POSVEĆENO SVIM ŽRTVAMA BANDE NIVELA.
NE PUCAJ
Prevod i obrada: Admir Destani (Dartanjan)
Temeljeno na knjizi "Ne pucajte! On je moj tata!"
Davida Van de Stena i Anemie Bulte.