HIPERIONI
Sledeća stanica, Avenija Rejni, vrata levo.
Ovo je linija E, istok. Sledeća stanica Avenija 1-4.
Tu si, dakle.
Maja ti je rekla, zar ne?
Odakle ti to? -Sve ti govori.
Mislim da si mi pročitala misli.
Šta sam ono rekao za to?
Pametnice. To je nepristojno.
Prestani, Vista, ne šalim se.
Znaš da ti nije dozvoljen pristup mojim mislima.
Dosta, daj mi ga. Ajmo.
Nije fer! -Daj mi ga.
Čitanje misli osim za potrebe misije je...
Privilegija za koju je potrebna dozvola. -Upravo tako.
Dakle...
Kuda ideš?
Voleo bih da znam adresu.
Zašto?
Ansel će sigurno hteti da ti piše.
Njujork. -Bežiš na Menhetn.
Imam poklončić za tebe.
To je tvoj sat. -Ne, to je kompas.
Bolje rečeno, to je kompas koji mi je poklonila majka.
Rekla mi je da će me odvesti kud god poželim,
i da će me vratiti kući kad završim.
Hvala, valjda.
Mrziš me. -Molim?
Pročitala sam ti misli.
Ne mislim tako.
Hoću da kažem, ne mrzim te.
Bio sam samo malo frustriran, to je sve.
Je li u redu da se vozim s tobom?
Dobro.
ČETRNAEST GODINA KASNIJE
Muzej porodice Hiperion zatvara se za 10 minuta.
Hvala na poseti.
Ovo ovde je stambeno naselje.
Mesto gde bi ljudi živeli.
Ova zgrada ima pet spratova.
Muzej se uskoro zatvara.
Molimo pratite zelene znake kroz suvenirnicu.
Zahvaljujemo vam na poseti Muzeju porodice Hiperion.
Ko je to?
Ovde profesor Mandulbaum.
Hiperioni i ja se nadamo da ste uživali.
Nadamo se da ćete nas uskoro ponovo posetiti.
Dobro. -U redu.
Gospođo, zatvaramo. Gospodine, gospođo!
Svi uza zid.
Ansele, tvoj pištolj! -Sranje!
Svi uza zid.
Svi uza zid, odmah!
Skupite se, tako. Svi zajedno.
Dobro...
Ansele.
Ansele!
Šta je ovo? -Zaključani su.
Zaključani?
Ti radiš ovde? -Ja?
Da, ti. Dođi ovamo.
Treba mi ključ za ovu vitrinu. -Ne postoji ključ za nju.
Kako to misliš, ne postoji?
Šta je onda ovo ovde? -Identifikacija otiska prsta.
Samo tako može da se otvori.
Ko od vas može da je otvori?
Moram da telefoniram.
"Distro ček sapun" i "Američki milimiter filmovi" predstavljaju
Hiperione profesora Mandulbauma!
Sveke nedelje pozvani smo u tajanstvene odaje
jedine porodice superheroja na svetu.
A sad, vaš domaćin, profesor Rusvaj Mandulbaum.
Dobar dan, članovi kluba Hiperion, dobro došli u Palatu Hiperion.
Kako si danas, Merkure? -Spreman za avanturu.
Potpuno se slažem, stari druže.
Ima skoro 20 godina otkako je počela čudesna priča Hiperiona.
I skoro 20 godina otkako sam izumeo ovo,
značku titana.
Izgleda ko da nije nešto, je li?
Ali verujte, ova spravica čuda čini.
Pokazaću vam.
Svi koje poznajete, od prijatelja do učitelja,
u sebi nose ovaj čarobni materijal.
Zove se DNK.
DNK nasleđujete od roditelja, i on je kao nacrt vašeg tela.
Boja očiju, oblik nosa, sve se to nalazi
u toj DNK.
Dakle, šta čini ovo malo čudo?
Dakle, kad pravim značku, pravim je za jednu osobu.
Priključi se u DNK te osobe i promeni deo njenog nacrta.
Na primer, osoba može dobiti rendgenski vid
ili mogućnost da se smanji na veličinu mrava.
Kao što vidite, ova značka titana pojedincu može dati supermoći.
Zamislite to. Stvarni superheroj.
A onda je pitanje bilo kome da dam ovu moć.
Proputovao sam svet
u potrazi za najpametnijim, najnesebičnijim mladim ljudima,
i konačno sam našao troje kandidata.
Maja je dobila moć teleportacije,
i to samo uz pomoć misli.
Vista je dobila sposobnost čitanja i menjanja misli.
A Ansel, najmlađi od svih, dobio je supersnagu,
pa postao najsnažniji čovek u istoriji.
Doveo sam decu u svoju kuću, gde smo trenirali
i čekali dan kad će njihove moći biti potrebne.
A i te kako su bile potrebne.
Pustolovina!
Istraživanje!
Herojska spasavanja!
Već 20 godina hrabri poduhvati Hiperiona profesora Mandulbauma
obeležavaju naš svet.
Poziv svim Hiperionima.
I već skoro 20 godina svake nedelje smo pozvani
da svedočimo prepričavanju njihovih neverovatnih priča
na televizijskom programu Hiperiona.
Pratite Maju, vođu tima, koja ima moć teleportacije.
Vistu, nestašnu devojku koja čita misli,
i Ansela, najsnažnijeg mladića u istoriji,
dok svetu pokazuju šta zapravo znači porodica.
Tokom godina primali smo brojne pretnje,
kod nas i u inostranstvu.
Naš doprinos miru u svetu ne dovodi se u pitanje.
Članovi se menjaju.
Na nekoliko godina se oprostimo sa starom generacijom
i dočekamo tri nova člana
koji nastavljaju tradiciju.
Prošlog meseca smo objavili kraj naše druge generacije,
a potraga za članovima treće već je započela.
Dosad smo izabrali samo jednog.
Upoznajte Apola, našeg novog Hiperiona.
Ali još tražimo preostala dva člana.
Da li si možda ti sledeći Hiperion?
Sledeće pitanje, kako je porodica?
Porodica je...
Bože, kako ono? -Fantastično.
Fantastično, tako je.
Ne mogu da zapamtim sve to.
Ne znam zašto uopšte dajem intervju...
Kome ono? -Meredit Lejn.
Vrlo je uticajna među starijima od 50.
Potpiši ovde.
Još jednom, kako je porodica? -Dobro.
Hvala na pitanju. -Fantastično.
Fantastično.
Poziv Hiperiona. -Zove vas Merkur.
Daj da se javim.
Neka zove kasnije, skoro smo stigli u studio. Potpiši.
Kako se zoveš? -Delano.
Delano, zovi ovaj broj.
Zovi bez prestanka.
Ako se niko ne javi, prekini i zovi ponovo.
Zovi dok se neko ne javi. Kad se jave, pozovi me.
Jasno?
Jesi li ti prava Vista?
Reci da je jasno.
Jasno.
Šta radiš?
Šta sam upravo rekla?
To je bilo blizu.
Možeš ti to, malo više.
Dobro izbacivanje, kao raketa.
Šta se ovde događa?
Pokušavam da srušim nadzorne kamere.
Policija može da uđe u njih i vidi sve ovde.
Ko si ti? -Oli Pinkleter.
Radim ovde kao pomoćni čuvar.
Oli ima iskustva s pljačkama i tako...
Reci joj. Slobodno.
Opljačkao sam zgradu preko puta pre dve godine.
Samo mi je dao par saveta.
Da, kako srušiti kamere,
kako razgovarati s pregovaračima...
I da, zaboravio si da me pretreseš. -Izvinjavam se,
ali mislim da bi trebalo da nam kažete šta se ovde događa.
Je li ovo stvarno? -Jeste.
Mogu li da se slikam s vama?
Pokazaću ti eksponate.
Imam pištolj.
Dobro? Ovo je stvarno.
Samo sedite tamo
i za tren oka ćemo otići.
Šta ti je rekao kad si ga zvala?
Nije se javio.
Nije se javio?
Šta ćemo sad?
Kako ćemo izaći odavde? Šta ćemo sad?
Pusti me da razmislim. -Ali, Vis...
Oli, ima li načina da izađemo?
Neka zona utovara, tako nešto? -Da, ideš niz hodnik...
Stani! Ne. Ne!
Ne idemo odavde bez znački.
Pričali smo o ovome. -Rekla si da ćemo biti brzi
i da ništa ne može da pođe naopako.
A ti si rekao da su značke iza jednog zaštitnog stakla,
na čemu se zasnivao moj plan.
Da, rekao sam to. Istina je.
Muzej porodice Hiperion.
Policija. Žele da razgovaraju s glavnim.
Hej, Vista.
Vista!
Šta da radim s ovim ljudima?
Zdravo. -Zdravo.
Daj nam minut.
Da, vi možete da... Valjda...
O, Bože.
Na položaju sam.
ISTOČNA NEMAČKA
Ne zaboravi, kad uđemo, prvo moramo da procenimo situaciju.
Proceni, planiraj, onda deluj.
Da. U redu.
Spreman? -Da.
Da, spreman sam.
Seti se da dišeš.
Sranje.
Zdravo, ja sam Maja.
Čokoladne bombone s mentom.
Iskreno mislim da si bio odličan.
Hvala ti.
Mislim da sam bio dobar. -Ne kopaj po tome.
Ali svrbi me.
Rane od metka u grudima umeju da peku.
Preporučujem da idući put koristiš svoju moć.
Da pretvorim kožu u metal?
Mislim da bi ti to pomoglo, zar ne?
Da, valjda. Mislim da bi.
Halo, Majo, jesi li tu? -Tu sam.
Veza je loša. Možeš li da govoriš glasnije?
Izvinite me, molim vas. Mnogo vam hvala!
Halo? Da, moraš odmah da se vratiš.
Na vestima kažu da imamo talačku krizu u muzeju.
Neko pokušava da pokrade moja sranja!
Čekaj, sama si? Smem da kažem sranje?
Krećem.
Majo, ne možeš da ideš. Posekotina je prilično duboka.
Ne brinite se, doktore. Kad se vraćamo na posao?
Govoriš francuski.
Ne još bar nedelju dana. -Može li da ostane ovde?
Naravno. Pripremiću sobu za njega.
Odmah, doktore. -Hvala.
Ostaćeš s dr Čarlsom ove nedelje, važi?
Hoćeš daljinski?
Ko je dr Čarls? Gde sam? -U Parizu.
Kad god dođem, molim doktora da uzme kablovsku.
Aha, "Munja".
Ko je dr Čarls? -Naš privatni lekar.
Učini mi uslugu.
Vrlo je važno da povredu ne spomeneš profesoru.
Ni dr Čarlsa. Važi?
Neću, naravno.
Zašto?
Javnost ne mora da zna sve detalje.
Profesor nas predstavlja u javnosti
pa ne bi bilo dobro kad bi morao da laže, zar ne?
Majo, kad stižeš? -Krećem.
Naredniče, ništa se ne brinite.
Zapisao sam u svesku sve što ste rekli.
Neću vas ponovo izneveriti.
Odjavljujem se.
Poziv svim jedinicama, imamo kod 805. Ponavljam, kod 805.
Hajde, ljudi, živnite malo, dođavola!
Narednik Barns je potvrdio da stiže jedan Hiperion.
Nije dobar trenutak da izgledamo glupo.
Sranje.
Ficpatriče, dođi ovamo.
Zaključao sam ključeve u autu. Pobrini se za to, važi?
Vi ste kapetan Vudkok?
Deluje kao talačka kriza.
Koliko ih je unutra? Šta traže?
Niko se nije javio. -A nadzorne kamere?
Kamere unutra su samo šminka. Nisu u funkciji.
Zvali ste ih telefonom?
Stalno nam spuštaju slušalicu.
Jeste li pokušali da kucate na vrata?
Ova spravica se stavi na ruku.
Onda iz značke izlazi igla
preko koje materije koje menjaju DNK...
Imamo problemčić.
Nije strašno, ali možda će nam trebati više vremena nego što smo planirali.
O čemu je reč?
Ni o čemu, stvarno. Sve je u redu.
Kad ću ih dobiti?
Zvaću te.
Majo. -Vista?
Šta radiš ovde?
Policija misli da je tu pljačka.
I jeste.
Uhvatila si lopove? Koliko ih je?
Jesi li razgovarala s profesorom? -Još nisam.
Pusti me unutra, pomoći ću ti. -Ne mogu.
Ja sam lopov.
Šališ se? -Ne.
I odmah mi treba profesor. -Jesi li poludela?
Ne pokušavaj da se teleportuješ unutra.
Imam prekidač. -Nemaš.
Šta je prekidač?
Ova spravica je moj sigurnosni sistem koji sprečava svaku zloupotrebu
supermoći Hiperiona.
Samo jednim pritiskom na dugme mogu da stvorim opseg
u kome nijedna značka ne može da funkcioniše.
Daću vam primer.
Ovde imamo jednog moćnog člana Hiperiona.
Da, o tebi govorim. Možeš li da nam pokažeš šta se desi
kad pokušaš da koristiš moć unutar opsega prekidača?
Ukrala si prekidač? Kako si ušla?
Nije važno. Ne možeš da uđeš u muzej.
Praviš ogromnu grešku. -Treba nam profesor odmah.
Nemamo mnogo vremena. -Ko to "mi"?
Ja. Meni treba profesor.
Nisi valjda uvukla Ansela u ovo?
Dovedi ga ovamo.
Šta ti je u glavi? Pljačkaš muzej?
Držiš taoce?
I onda se usuđuješ da tražiš nešto od mene i oca?
Ne ide to tako, mlada damo.
Prestani da se ponašaš kao dadilja.
Ne pokušavam da ti budem dadilja.
Pokušavam da razgovaram s tobom kao s odraslom osobom.
Šta radiš ovde?
Želim samo da dođe profesor.
Znači, ovo je neki bizarni pokušaj pomirenja?
Nije tvoja stvar. -Naravno da jeste!
Otišla si pre deset godina ko razmaženo derle,
i sad odjednom pljačkaš muzej.
A još si i Ansela uvukla u ovo.
U nevolji sam, Majo.
Dozvoli da nas izvučem odavde. -Ne mogu.
Odvešću te kući. -Ne mogu. Ne mogu da odem.
Slomićeš ocu srce. -Ne zovi ga tako.
Kako da ga ne zovem? -On nije moj otac.
Vista, polako. Oboje ste pogrešili.
Ja sam bila dete. Bilo je normalno da pogrešim.
Koliko izvinjenja treba da napišem? Poslala sam na stotine.
A on je sve vreme pljuvao po meni.
Deset godina, kao da nije dosta što me je isključio iz svega.
Svake druge noći se budim u bolovima zbog svih povreda.
Slomljene kosti, rane od metaka, ubodi.
Izboli su me!
Nije uvek znao za sve. -Molim te!
Vista.
Nemoj mu uništiti sve što ima. Važna si mu.
Važan mu je tim, ne članovi. A ja mu više nisam zaposlena.
Rusvaj nas nikad nije gledao kao zaposlene.
Tebe nije. -Šta ti to znači?
Ma daj, Majo, uvek si mu bila najdraža.
Rusvaj nas sve jednako voli.
Vista!
Seti se koja je od nas dve mogla da čita misli.
Neka vaši ljudi budu napolju. Niko da ne ulazi. -Dobro.
Majo. -Dajte mi sekund.
Znam da ne bi trebalo da me vide s tobom...
Malo sam zauzeta. -Potpuno te razumem.
Neću da gnjavim.
Čekaj, gde smo? Je li ovo Ajdaho?
Šta želiš, Arese? -Hoću da ponovo budem u timu.
Mogu da treniram, kao i ti!
Ja sam pravi Hiperion. -Arese.
Znam da smo se profesor i ja mnogo svađali.
Nisam bio savršen, ponekad sam bio i na teretu, ali pogledaj ovo.
Fotokopirao sam neke članke
koji naglašavaju neke moje uspehe.
Kad sam pomogao sprečavanje podvodnog curenja nafte.
Ili kad sam učestvovao u ekspediciji ratnog broda Šerman.
Nisam se bunio kad su me poslali da nadzirem pregovore u Koreji,
iako je dragi vođa bio prilično ljigav.
Arese, molim te za razumevanje. Odlično si obavio posao.
I mogu da ga obavljam još bolje.
Profesor neće promeniti mišljenje.
Dobićeš dovoljno novca za sve potrebe.
Nemoj opet da praviš probleme. Pomiri se s tim da je gotovo.
Idi kući, Arese.
Šta je bilo? Ko je to bio? -Maja.
Izvini, kako se ono zoveš? -Delano.
Možeš li da mi pomogneš?
Šta je Maja rekla? -Dovešće profesora.
Delano. Molim te, zabarikadiraj ova vrata.
Možda kutijama... Imaš li možda nešto veće?
Da.
Razmišljao sam o našem razgovoru.
Ono ako stvari izmaknu kontroli,
umesto da predamo značke, zašto ih ne bismo koristili?
Nije još došlo dotle.
Znam, ali mislim da bi trebalo da budemo spremni
da iskoristimo moći.
Ansele, moram da znam da ovo radiš iz istog razloga kao i ja.
Naravno. Reč je o Rubi. Moramo da vratimo tvoju ćerku.
Tačno. Dakle, držimo se plana, radimo kako hoće, damo im značke
i onda će je pustiti.
Ali kako možemo biti sigurni da će je pustiti?
Imalo bi više smisla da mi iskoristimo značke i...
Ansele...
Znaš da te značke ne usrećuju.
Vrediš više nego neki lik koji može da podigne auto iznad glave.
Uz to, koliko je ljudi kojima treba automobil iznad glave?
ŠOU MEREDIT LEJN
Večerašnjeg gosta nije potrebno predstavljati.
Poznat je i voljen u celom svetu.
On je otac i vođa najpoznatije porodice superheroja.
To je, naravno, profesor Rusvaj Mandulbaum.
Dobro došli, profesore. -Hvala na pozivu, Meredit.
Trebalo bi, takođe, da pozdravimo i Merkura.
Da. Zdravo, Merkure. -Avantura čeka.
Odlično!
I kako je porodica? -Tim je...
Na vrh jezika mi je.
Fantastično? -Da, hvala, fantastično.
Baš ste usred promene, zar ne,
okupljate novi tim?
Tačno, druga generacija se povlači
i trenutno smo u potrazi za novim timom.
Imamo novog člana. -Apola.
To sam ja. -I kako on napreduje?
Ne razumem šta govorite.
Usvojili ste decu iz prvog tima, Vistu i Ansela?
Tako je.
Ali ne i Maju, ona je već bila odrasla osoba.
Ne, Maju smo zaposlili.
Zašto?
Zato što je tim trebalo da putuje
od najviših planina do najdubljih okeana, pa smo shvatili
da nam je na zadacima potrebna briga odrasle osobe.
I kad sam upoznao Maju, bila je vrlo odgovorna
i znao sam da će se odlično slagati s decom.
Kad ste menjali prvi tim,
spomenuli ste da biste mogli da ih zamenite robotima.
Da, razmišljao sam o tome, ali na kraju krajeva,
Hiperion mora imati srce i saosećanje.
I naravno, roboti ne mogu da zamene dušu,
koja je potrebna da se uđe u tim. -Mnogi su tumačili
želju za robotima kao znak da možda postoji više problema
unutar tima, koji nam nisu otkriveni.
Je li to tačno? -Problemi?
Nijednog ne mogu da se setim.
Zdravo.
Izvinite na smetnji.
Profesore, problemčić. -Molim?
Problem. -Bože!
Izvinjavam se, ali... -Problemi?
Ne baš. Samo kasnim na sastanak.
Baš mi je žao. Hvala vam.
MOLIMO SAČEKAJTE
Dvadeset dolara! To je suludo.
Na aukciji se prodaju za šest dolara.
Ili možete dobiti svih pet za šezdeset dolara.
Onda ispadne jeftinije.
Da li prodajete hranu? Volela bih krušku.
Imate li kruške? -Zar misliš da imam kruške?
Trebaju mi karte s Anselom, Vistom i profesorom.
Ali preskupe su. -Ja ne određujem cene.
Imate li neke grickalice?
Ne. Nema hrane.
Palata Hiperion, svima dobro poznata
kao sedište svetski poznate porodice superheroja.
Iza zidova ove elegantne građevine,
svetske vođe su molile za pomoć Hiperiona.
A ova palata je i dom u kome je profesor Mandulbaum
odgajio svoju decu,
a kao i drugi očevi u svetu,
i profesor se susreo s brojnim izazovima
u vaspitavanju svoje dece, Ansela i Viste.
Ko bi mogao da zaboravi javne pobune njegove često neposlušne Viste?
Pošto je više puta pokušala da pobegne, mlada Vista
javno je osudila profesora,
dan pre svog venčanja s Vesom Harisonom,
zvezdom s dela Endija Vorhola, i bivšim televizijskim glumcem.
Uprkos profesorovoj bezuslovnoj podršci i ljubavi,
Vista je napustila porodicu, a milioni zabrinutih građana
pitali su se je li tim koji su zavoleli i kom su verovali
možda završio svoje.
Ali profesor Mandelbaum je u tome video priliku.
Priliku da osveži ovaj već istrošeni tim.
Zato je otpustio Ansela,
pa je svetu predstavio tri nova, mlada člana,
a Maja je bila zadužena da ih obučava.
Tako će se stari tim posle nekoliko godina povući,
i doći će novi.
Tako će i ubuduće svetu garantovati bezbednost.
Kako je rekao profesor,
"zaboravimo greške iz prošlosti,
s uzbuđenjem čekajmo budućnost,
ostavimo iza sebe ono staro, i prigrlimo sve novo što dolazi."
Uzmi olovku. Daćeš izjavu.
Vista i Ansel drže taoce.
Vista i Ansel?
PALATA HIPERION
Pričala sam s njom, oči u oči.
Sigurno ga je ona nagovorila na ovo.
Zna li policija da su oni?
Mislim da ne znaju za Ansela, ali nju su videli u uniformi.
U uniformi? Pa to je predivno.
To je predivno, ma to je baš odlično.
Rusvaje, trebaš Visti. -Siguran sam.
Stvar je u tome, ispravi me ako grešim,
iako ne grešim,
što mi je rekla da više nikad ne želi da me vidi.
Nije htela da kaže o čemu je reč.
Zar ne vidiš šta pokušava?
Pokušava da me uništi! -U nevolji je.
Da, a ovo je najbolji način da se traži pomoć, je li?
Držanjem talaca. -Čekaj.
U ovim pismima je tražila pomoć.
Rekao sam ti da ih se rešiš.
Prljaš sve! Akiko je sad čistila!
Svakog meseca ti šalje pismo.
Možeš da pročitaš bar jedno. -Ne moram da ih čitam.
Znam šta piše.
Verovatno samo traži još novca.
Zašto to ne zaboraviš? Bila je ljuta.
Naravno, ljuta je.
Izvukao sam je iz sirotišta, dovukao u ovu divnu palatu gde...
Šta je ovo?
Kavijar. Gde ima kavijara po celoj kući.
Ko još to ima? Ovaj je malo pokvaren, ali svejedno.
I prisilio je na supermoći, slavu.
Možda nju nije briga za moć i slavu.
Koga nije briga za moć i slavu?
Šta je ona? Vanzemaljac?
Šta još mogu da joj dam?
Samo dajem, i dajem, i dajem.
I ko je uz mene na kraju?
Ja. -Niko.
Hoću da vidim prekidač.
Prekidač. Kod tebe je, zar ne?
Da.
Neću ga tebi pokazati.
Mene ne možeš da lažeš, Rusvaje.
Majo!
Bestraga!
Šta sam rekao? Majo!
Majo?
Voleo bih da prestaneš da nestaješ. Znaš da mrzim da te jurim.
Zašto se pakuješ? Ideš nekuda?
Koliko dugo lažeš za prekidač?
Znaš li koliko je to opasno?
Šta da je završio u pogrešnim rukama? -Ali nije.
Dođavola! -Vista mi je danas nešto rekla.
Stvarno sam se na to zamislila. -I šta si zaključila?
Jedva čekam da čujem.
Sigurno pravu glupost. -Rekla je da voliš tim.
Ali ne i ljude u njemu.
Ne veruješ u to, zar ne?
Više nisam sigurna u šta verujem.
Samo znam da mi je dosadilo.
Dosadilo mi je da se opraštam od ljudi koje volim.
Dosadilo mi je da se borim i nosim teret.
Tu si. -Dosadilo mi je da zauzimam strane.
Meni je dosadilo tvoje nestajanje.
Nisam hteo da te nerviram!
Pristiglo je još naoružanih policajaca posle vesti
da je Maja, vođa Hiperiona, razgovarala s lokalnom policijom.
Možeš li bar da ostaneš u jednoj...
Rusvaje, pogledaj me.
Nije reč samo o prekidaču, nego o svima nama.
Voleo bih da kažeš to što želiš.
Razumem da te je Vista povredila.
Znam da se plašiš.
Znam da si voleo tu decu
i zašto si otpustio Ansela pošto je ona otišla,
ali mislim da oni ne znaju šta osećaš.
Svaka para koju sam potrošio je trebalo da im to pokaže.
PR-ovci su rekli da počnem s potpuno novim timom Hiperiona.
Zar sam imao izbora?
Sviđalo se to tebi ili ne, zasnovao si porodicu.
Imaš dvoje dece i imaš mene.
Nikad nam nije bilo jasno koja je naša uloga.
Šta smo mi za tebe? Šta sam ja?
Profesore?
Da? Šta je?
Upravo sam saznao da ćemo čuti izjavu
jednog od krivaca za talačku krizu u muzeju.
Ponavljam, dame i gospodo, idemo uživo.
Za pet, četiri, tri...
Zovem se Vista Mandulbaum.
Moj brat Ansel i ja držimo četiri taoca.
Došli smo po jednu stvar, naše značke titana.
One su zaključane u kutiji
koju može da otključa samo profesor Mandulbaum.
Niko neće izaći iz zgrade dok ne dobijemo značke.
Izgleda da je to sve što ćemo čuti s lica mesta.
Dakle, ukratko, ovo što smo uživo čuli...
Profesore, šta misliš?
Bar znamo na čemu smo.
Kocka. -Ti prvi bacaš.
Izvinite, mi ne pakujemo karte.
Evo tebi. -Hvala.
I onda morate da izaberete lik za sebe.
Na istočnoj obali su viđena tri ruska vojna aviona.
Pa, teško je išta videti od gustog dima
na ulicama, ali verujem da... Da!
Dame i gospodo, vidim Ansela Mandulbauma.
Izlazi iz magle, nosi...
Ne verujem svojim očima!
Nosi projektil nad glavom.
Ansel Mandulbaum nas je sve spasao!
Zaustavio je projektil.
Spasao je bezbroj života, nikad u životu nisam video
takvo junaštvo, požrtvovanost.
Ansel Mandulbaum, iz tima Hiperion,
uhvatio je sopstvenim rukama zalutali sovjetski projektil.
Svi tapšu, ovo je istorijski trenutak!
Građani tapšu
i prilaze heroju da mu zahvale.
Gospodine Ansele...
Hoćete da nam se pridružite?
Vruće mi je, umorna sam - ovo je kao ekonomska klasa.
Novi igrač. -Ovo su tvoje plave karte.
Bacate prvi. -Dobro.
Ali prvo morate izabrati jednog od preostalih likova iz kutije.
Je li neko uzeo Ansela? -Da, ja sam.
Ja sam Ansel. Nadam se da ti to ne smeta.
Nadao sam se da ću ja biti Ansel.
Pogledajmo ko je još preostao.
Evo. Imate Aresa. Možete da uzmete njega.
On je poprilično dobar. -Plav.
Da, može.
Super. Odlično, hajdemo.
Jesi li ti bio ovde? -Ne.
Sara?
Možemo li da se koncentrišemo? Bar na minut?
Ansel bi trebalo prvi da baca.
Ne igra mi se.
To je bilo dramatično. -Delovao je malo ljuto.
Maltretirala si ga. -Mene ne krivi.
Mislim da je emotivno nestabilan.
Možda bi trebalo sve da vratimo u kutiju.
Zašto? -Usred igre smo.
Igra zvuči zabavno s pet igrača,
a nikad pre nisam igrao s Hiperionom.
Gde sam pogrešio?
Ne, ne. Nisi nigde pogrešio.
Pa, to baš i nije istina.
Upozorili smo te da se ne viđaš s Vistom.
Nedostajala mi je. Htela je samo da razgovara.
Ali zar ti nismo rekli da ne razgovaraš s njom?
Ona želi da uništi tim.
Izvini što sam se video s njom, ali hoću da ostanem!
Sine, odlično si radio svoj posao.
Možda je tako najbolje.
Sad možeš da razmišljaš o svemu što bi ti želeo da radiš.
Na primer, šta želiš da budeš kad porasteš?
Ovo. Ovo mi se sviđa.
Tim smatra...
Svi smatramo da je možda došlo vreme da neko drugi
preuzme odgovornost.
Moram li da se odselim? -Ne, naravno da ne.
Siguran sam da ćemo ti naći prelep smeštaj u blizini,
da možeš da nas posećuješ kad god poželiš.
Hoću da kažem...
Ako vam treba neko da razgovara s policijom,
vrlo rado ću to biti ja.
Dobro, imaću to na umu.
Ostanite ovde!
Stani!
Je li on specijalac? -Nije policajac.
Je l' tako?
Šta ti je bilo?
Udario me je u grudi.
Slomio mi je hemijsku u džepu.
Moju novu olovku.
Ko je on?
Ne radi mi to. Tvoj je, zar ne?
Kako je ušao?
Kad ću dobiti značke?
I ti si u zgradi.
Želim da razgovaram s Rubi.
Prvo mi dostavi značke.
Ne, daj mi je odmah.
Mama...
Zdravo, ljubavi.
Jesi li dobro?
Gde si?
Mama uzima nešto za tebe.
Brzo ću.
Dolazim po tebe.
Dobro.
Jesu li dobri prema tebi?
Gledaš TV?
Gubim strpljenje. Imaš 30 minuta da mi doneseš te značke.
Stigao si?
Dobro veče svima!
Pozdravićemo obožavaoce pa idemo kod Viste.
Važi, dogovoreno.
Zdravo, kako ste? Baš mi je drago.
Jesu li dobri prema vama? -Odlični, hvala.
Profesore... -Zdravo.
Ja sam kustos. -A, da, da.
Sve vaše kreacije su ovde. -Imate fleku.
Eksplodirala hemijska. -Ja sam Sara.
Držim suvenirnicu. Imam vašu knjigu.
Potpisaćete mi je? -Da, naravno.
Šta ćeš da mu kažeš?
Samo da nam treba njegov otisak prsta.
Profesore, da li biste ovo potpisali?
Šta je ovo? -To ste vi, vaša maska.
Stvarno? Ne liči baš.
Pa, prilično liči.
Hoćeš li mu reći za Rubi?
Spreman? -Da, valjda.
Moram priznati da taoci izgledaju prilično veselo.
Baš čudno.
Šta je ovo?
Tu si, dakle.
Čestitam, Vista.
Opet si sebe i Ansela uvalila u tešku nevolju.
Moram da pazim na one ljude tamo.
Zar ne bi trebalo da kažeš "taoce"?
Mislim da se tako kaže kad držiš ljude zarobljene.
Svesna si da je oružana pljačka zločin, je li?
Jesi li svesna koje ću veze morati da povučem...
Da vas izvučem iz ove nevolje?
Ja ću ih nadgledati. -Ostani ovde.
Zašto je ona ovde? -Ne znam.
Zašto je Ansel ovde? -On mi je partner.
Ma daj, molim te. -Istina je.
To ne liči na mog sina.
Ne na mog Ansela.
Je li istina?
Šta? -Jesi li i ti odgovoran za ovo?
Majo, možeš li, molim te, da izvedeš Ansela načas?
Dobro. -Zar ne bi trebalo da ostanem i pomognem ti da objasniš?
U redu je. Vidimo se ispred.
I posle 15 godina sve je isto. -Odmah moraš o sebi.
Misliš da se sve vrti oko tebe! -Novac, novac...
Imaš sve potrebno za sreću.
A ti moraš da se zakačiš za taj jedan put
kad neko nije poverovao u tvoje glupe laži.
Drago mi je što te vidim, Ansele.
Stvarno? -Da, naravno.
Nedostajao si mi.
Nije isto bez tebe.
I ti si meni nedostajala.
Još živiš u Detroitu?
Ne, preselio sam se pre nekoliko godina.
Zapravo, sad živim s Vistom.
Stvarno? -Da.
Zar nisi primao naše čekove?
Jesam.
Deliš ih s Vistom?
Potreban sam joj.
I njoj i Rubi.
Ko je Rubi?
Ti si razmažena i sebična!
Jesi li svesna šta si uradila?
Ti i tvoj glupi lik. -Molim?
Više ne razlikuješ stvarnost od televizije.
Da li sam uopšte ikad upoznala pravog Rusvaja Mandulbauma?
Ja znam ko sam.
Ne moram nikom da se dokazujem, posebno ne tebi.
Želiš svoju značku, zar ne?
Uvek dobiješ sve što želiš.
To je ona. To je Rubi Red.
Zašto nam Vista nije rekla da ima ćerku?
Koliko ima godina? -Pet.
Toliko ih želiš?
Misliš da će te ti komadići plastike usrećiti?
Evo ti ih. Evo ti sve što želiš.
Samo sam ti njih i tražila.
Dajem, dajem i dajem, samo to i radim.
Evo nam i publike. Neka šou počne.
Izvoli, tvoje su.
Zar nećeš da je staviš?
Ovo je kopija.
Ovo je kopija?
Pa naravno da je kopija.
Nisi valjda mislila da bih izložio prave značke
na putujućoj izložbi?
Šta?
Tata, molim te.
Sad sam tata, je li?
Dame i gospodo, žao mi je što se odužilo.
Uskoro će sve biti gotovo.
U međuvremenu, slobodno se poslužite
sokovima "Hiperion" iz suvenirnice.
Tata, ne razumeš.
Razumem kad manipulišu mnome.
Rusvaje, stani. -Majo, naterali su me na ovo.
Dosta ovih besmislica. Ansele, ideš s nama.
Tata, moraš da nas saslušaš. -Saslušaj ih!
Čuo sam sve što je trebalo da čujem.
Ne smeš da nas napustiš!
Oteli su mi ćerku!
Jesi li rekla "ćerku"?
Rusvaje...
Kakva preslatka devojčica!
Reci mi, je li ona ćerka neke drugarice ili je glumica?
Jer ako ima talenta, možda može da glumi u sledećoj epizodi.
Stvarno misliš da bih lagala za ovo?
Umela si ti i gore.
Ne čini mi to.
Stavi sve u kofer.
Nadam se da si sad srećna.
Znao sam da ćeš zloupotrebiti moć koju sam ti dao.
V, šta radiš?
Idemo.
Ne slušaj ga.
Naša je.
Sada ne možeš da kažeš da si mi išta dao.
Gospodine, kakva je situacija?
Ne mogu više ništa da učinim.
Tako da predlažem da uđete i rešite to kako znate.
Stani malo. Rusvaje, čekaj.
Situacija je komplikovanija nego što smo mislili.
Možete li da sačekate?
Zovite ih i recite Visti da se vraćamo za sat.
U redu.
Ne ulazite dok se ne vratimo.
Jasno, gospođo!
Gospođo Majo, upravo smo primili poruku za vas.
Profesore.
Profesore, potrebna sam u Beloj kući.
Možeš li da odeš kući? Razgovaraćemo posle. Neću dugo.
Dobro. Samo me teleportuj u kancelariju,
a onda možeš predsedniku da pročitaš priču.
Ne ideš sa mnom.
Unutra si se poneo kao tvrdoglavi seronja.
Pa kako ću onda kući?
Kola su ovde. Naći ću ti vozača.
Ali šta je s mojim vozačem?
Bože dragi!
Dođavola. Ja ću voziti. -Rusvaje!
Kapetane, profesor nikad nije vozio.
Može li neko da ga odveze kući?
Naravno.
Evo, može taj čovek.
Vreme je isteklo.
Izvinite, možete li, molim vas, da se odlučite za jednu stanicu?
Hvala.
Kakav dan!
Šta ti gledaš?
Mnogo si mi ti hrabar.
Hoćeš da čuješ šta mi se sve desilo danas?
Slušaj, ja sam deda. Vista ima ćerku.
Spreman sam za avanturu.
Hoćeš da vidiš?
Evo.
Da.
Sve značke.
Hoće sve značke. Samo će tako pustiti moju unuku.
Vaše životno delo. -Da.
Da, tako je. -Kako možete da ih date?
Ne smete da ih uništite.
Zar imam izbora? Šta drugo da uradim?
Ne može tako.
Ne, to uopšte ne može tako.
Gospodine.
Gospođica Maja je insistirala da ostanete u palati dok se ne vrati.
Reci mi, koliko dugo radiš za mene?
Deset godina, profesore.
I da li se za tih deset godina desilo da ne uradim nešto što želim?
Nije, gospodine.
Ipak, cenim tvoju brigu, Lusi.
Ja sam Lusi, gospodine.
Ja sam Lusi, a ona je Merien.
Da, tako je. Znam.
Tako dakle.
Dobro veče, profesore.
Ares.
Mogao sam da pretpostavim.
Već smo mislili da se više nećeš vratiti.
Možda se varam,
ali mislim da si prvi put u sobi s puškama.
Da, izgleda da si u pravu.
Otmice, znači? -Učio sam od najboljeg.
Neverovatno je šta sve tuđa deca mogu da ti završe, je l' da?
Nije mi baš sasvim jasno šta izvodiš ovde.
Pa, svetski poznati profesor Mandulbaum
mi je lično doneo značku.
Da, doneo sam je.
Mislim da ću je sada preuzeti. -Ne.
Ne bih rekao.
Ništa on ne razume. Ne zna on kako je to.
Probudio si nešto u nama, profesore.
Nema povratka.
Ne mogu da živim kao oni.
Slušaj, Arese... -Hoću svoju značku.
Nema šta drugo da se kaže.
Zašto tvoji ljudi ne bi sklonili puške s njih,
jer, ako razmisliš logično, ti i oni ste u istom sosu.
Još su mi potrebni.
Misliš da sam glup?
Ne mogu samo da ukradem značku. Šta onda?
Da se krijem celog života, znajući da me svi traže?
Zna se šta osećaš prema Visti.
Ceo svet je mrzi zbog tebe.
A da nisi sam video,
ne bi poverovao da nije ona kriva.
I Ansel. On najviše od svih želi da mu se vrate moći.
Život mu je jadan.
Oprosti staroj budali.
Slušaj, Arese, značka...
Nije popravljena.
Daj da vidim. -Nisam siguran da to želiš, ali dobro.
To je sve što je ostalo od nje.
Zašto si to uradio?
Napravi mi drugu.
Ne, mislim da to baš nije moguće.
Napravićeš mi drugu ili ću ubiti sve ljude ovde.
Arese, nikog nećeš ubiti.
Odakle ti?
Samo malo!
Aha, mislim da shvatam.
Pucnji!
Jedinica A, sa mnom. Jedinica B, ne puštajte ljude. -Hajdemo!
Dođavola, Gari. Hajde.
Daj mi moj pištolj, daj mi ga! Neću da propustim šou.
Stani, Vista.
Pričekaj. Samo pričekaj.
Nikad joj ne bih naudio. Znaš to.
Nisam imao izbora. Trebala mi je moja značka.
Na njega treba da se ljutiš. Na profesora.
On je ovo uradio.
Rubi, dušo, uđi u ovu kabinu i zaključaj vrata.
Bravo.
Sad zapuši uši i pevaj našu pesmu.
Dolazim odmah.
Ansele! -Hej!
Konačno.
Čekaj, gde je profesor?
Profesor?
Profesore!
Majo! Ansele!
Bolničaru, treba mi pomoć!
Odmah stižemo.
Ne, ne, ne! Ne, tata!
Gospodine Mandulbaume, pogledajte ovamo.
Ostanite budni.
Saznajemo da se sukob u Muzeju Hiperiona
sinoć završio na strašan način.
Naime, došlo je do pucnjave u trajanju od nekoliko minuta.
Ima još mnogo nejasnoća,
ali saznajemo da je bolnička ekipa hitno prevezla
profesora Mandulbauma, svetski poznatog vođu Hiperiona,
u Univerzitetsku bolnicu Vašington, gde je ostao preko noći.
Sad se već oporavlja kod kuće, u Palati Hiperion, gde se okupilo
na hiljade obožavalaca s ciljem da mu pruže podršku.
Izvini, Ansele.
Tata.
Žao mi je zbog svega.
U redu je.
Ne, nije u redu.
Rubi Red, hajde da pustimo mamu i dedu da popričaju.
Dobro, dođi.
Zdravo. -Biću ispred.
Ne znam šta da kažem.
I ja tebe volim, tata.
Baš kao i vaši roditelji,
i ja nekad moram da pomognem svojoj deci da zaspe.
Kad brojanje ovčica ne upali kod moje Viste,
otpevam joj ovu pesmu.
Stižemo na stanicu 7. ulice.
Poslednju na crvenoj liniji.
Molimo pripazite pri izlasku iz voza.
Prevod MEDIATRANSLATIONS TVRip - DrSi
Prilagodba za HD metalcamp