Subtitles by sub.Trader subscene.com
Kaikki lehdet kirjoittivat siitä tuolloin.
Pohjoisesta oli löytynyt keltaista metallia.
Kultaa.
Kuume levisi kertomuksissa maailman ääriin.
Tuhansia ryntäsi pohjoiseen kokeilemaan onneaan.
Tarvittiin koiria.
Isoja, vahvoja koiria vetämään rekiä.
Huomenta, Buck!
Buck ei ollut koti- eikä rotukoira.
Ole hyvä, poika.
Sen isäntä oli paikallinen tuomari.
Hei!
Varohan!
Buck oli tämän valtakunnan kuningas.
Hemmetin elukka!
Varo! Se on tuomari Millerin koira.
Syntymäpäiväonnittelut tuomarille.
Kiitos, minä vien.
Mennään, Buck. -Klondiken uutisia!
Tuhansia kaivajia suuntaa Dawson Cityyn!
Klondiken uutisia!
Tässä, poika.
Buck, seis!
Buck!
Pois tieltä! -Buck!
Hus! Seis! -Tänne!
Kutsukaa koiranne takaisin! -Buck! Tänne!
Pois tieltä!
Tule heti takaisin, Buck! Seis!
HYVÄT RAHAT KOIRISTA
Buck.
Ei! Olen pahoillani.
Anteeksi. -Koira on kiusankappale.
Hemmoteltu vain.
Buck tarkoittaa hyvää.
Yleensä.
Abigail, kokki kaipaa sinua.
Buck.
Mene herättämään tytöt.
Ota paisti!
Minä tarkistan!
Ulos!
Ei.
Tästä on puhuttu, Buck.
Tänään sinun pitää osata käyttäytyä.
Buck?
Herra tuomari.
Kylläpä tuoksuu hyvältä.
Hyvää syntymäpäivää.
Kaikki tänne ensin.
No niin, Molly. Näytät kauniilta.
No niin. Paikallanne.
Buck.
Istu sinä täällä -
ja mieti tekosiasi.
Ei. Ei nyt, Buck.
Buck ei ollut ensimmäistä yötä kuistilla.
Tule, Buck. Tule.
Se totteli huonommin isäntänsä käskyjä...
Hei, Buck.
Saat namupalan.
...kuin omia vaistojaan.
Tule.
Hae nami.
Hyvä poika.
Hae nami.
Hyvä poika. Hyvä poika!
Tottelee nimeä Buck.
Siitä saa hyvät rahat määränpäässä.
Odota!
Tarvitsen tämän viimeisen kanssa apua.
Mitä ihmettä siinä on?
Koira.
Montako?
Yksi vain.
Laatikon vankina -
se ei voinut syödä, juoda eikä nukkua.
Buck ei tiennyt, missä se oli, -
mistä se oli tulossa -
ja minne menossa.
Rauhallisesti, poika.
Sinun pitää vain -
istua.
Et ole enää etelässä.
No niin.
Katso.
Katso tätä, poika.
Tämä on nyt laki täällä.
Nuijan -
ja hampaan laki.
Kukaan ei ole sen yläpuolella.
Mikä on valintasi, haukku?
Hyvä.
Opit nopeasti.
Buck ei mahtanut nuijamiehelle mitään.
Se tiesi sen.
Se oli hävinnyt erän.
Mutta ei taistelua.
Hei!
No niin!
Skagway, Alaska.
Portti Yukoniin.
Erämaan rajaseutu.
Valtaosa kullankaivajista kulki tästä.
No niin, eteenpäin.
Sillä lailla.
Karibupataa täältä!
Buck oli kaukana kotoa.
Kullanhimossanne petätte Herran.
Älä välitä niistä. Tule. Tännepäin.
Tule! Vauhtia.
No niin. Ala tulla.
Tule nyt, kaveri.
Lunta se vain on. Tule.
Hei! Buck, tule!
Tänne!
Buck!
No niin.
Se on siinä.
Onko talo nyt hänen?
Kyllä. Talo irtaimistoineen.
Hyvä.
Hän ansaitsee sen.
Nouskaa junaan!
Ei ole tainnut käydä tuuri tänä vuonna.
Valtaosa palaa tyhjin taskuin.
Minä en etsi kultaa.
Hei! Jestas...
Katso eteesi.
Viimeinen laiva Dawsoniin lähtee!
Kevääseen asti pääsee vain reellä.
Se on minun.
Kiitos.
Buck!
Sainpas sinut.
Onko sen nimi Buck?
Ala tulla.
Kiitos, Buck.
Neropatti.
No niin. Tännepäin.
Huomenta.
Perrault! Pitkästä aikaa.
Mukava nähdä.
Miten olet voinut?
Hyvin.
Lennätin ei siis ole syrjäyttänyt postia.
Ei vielä.
Tarvitsen kaksi uutta koiraa.
Tahdotko mennä?
Älä odota minua!
Mitä sinä nyt olet tehnyt?
Tämä on Buck.
Tarvitaan kaksi.
Se on isokokoinen.
Liian iso.
Ei pärjää. -Kyllä pärjää.
Mitä sinä tiedät?
Saat nyt tavata valjakon.
Buck, tässä on Spitz.
Uusi pomosi.
Älä ärsytä sitä.
Tuo on Dolly.
Pike.
Jo.
Billie.
Dub.
Dave.
Ja Sol-leks.
Sinun paikkasi on tämä.
Tervetuloa valjakkoon.
Reitti on uusi, joten olkaa tarkkana.
Dave myös. Olemme tässä.
Kuljetamme postia 800 km:n matkan tänne.
Dawsoniin.
Ne eivät ymmärrä.
Buck, seuraa Spitziä. Onko selvä?
Se johtaa, sinä seuraat.
Valmiina?
Muistakaa, emme vie vain postia -
vaan elämää!
Sitten, mush!
No niin, mush!
Spitz! Gee!
Näetkö, Buck?
Meillä on yhteinen kohtalo.
Eivät koirat ymmärrä.
Se ymmärtää.
Kyllä.
Meidät kaikki on sidottu yhteen.
Kaadumme yhdessä, -
mutta myös nousemme yhdessä.
No niin. Yritetään uudestaan.
Rauha.
Hyvä, Spitz.
Koirasi on kuitti.
Eikä ole. Se on vain etelän vetelä.
Täällä, taivasalla, -
Buck tunsi ennen kokemattoman kylmyyden.
Ulos!
Koirat nukkuvat ulkona.
Ihmisen maailmassa varttuessaan -
Buck oli oppinut kuuntelemaan heidän ääntään.
Tänä yönä -
se alkoi kuulla oman äänensä.
Tule, Buck!
Aika lähteä eteenpäin.
Juokse ohi!
Postia!
Kiitos, Perrault.
Postia! -Kiitos!
Paremmin menee!
Sinä olet painava.
Spitz! Gee!
Hyvä! Mikä käännös!
Se on nopea oppimaan.
Rekikoiran työ -
toi Buckille itseluottamusta ja iloa.
Nyt se kuului laumaan.
Gee!
Hyvä, sillä lailla!
Olet nyt oikea rekikoira, Buck!
Odota.
Buck, paikka.
Ei, ei, ei! Françoise!
Françoise!
Oletko kunnossa?
Buck!
Pelasta se!
Buck!
Buck.
Voi, Buck.
Itket koiran vuoksi.
En.
Ehei. En itkenyt.
Itkitpäs.
En.
Enpäs.
Kaikkina postireitin vuosinaan -
Perrault ei ole ikinä ollut aikataulussa.
Ei kertaakaan.
Mutta ajaa joka päivä kuin voisi joskus olla.
Hän uskoo.
Mutten ole nähnyt hänen uskovan mihinkään niin kuin nyt sinuun.
Nyt minäkin uskon.
Laumalla voi olla vain yksi johtaja.
Spitz oli saanut tarpeekseen.
Spitz!
Se ei ole sen tapaista.
Etsin koko aamun. Ei löydy mistään.
Kuin se olisi kadonnut.
Spitz!
Pitää lähteä ilman sitä.
Päivä valuu hukkaan.
Sol-leks!
Buck? Paikallesi.
Sol-leks on yli viisi vuotta kokeneempi.
Mene paikallesi.
Buck.
Hyvä veto ei tee kenestäkään johtajaa.
Onko selvä?
Se ei aio mennä.
Kyllä menee.
Buck...
mene.
Sol-leks, tule.
Tule.
Tähän.
Tule tänne.
Hei.
Mikä tähän koiraan on mennyt?
Ei. -Ne taitavat tietää jotain, mitä sinä et.
Minä tiedän kaiken.
Hei! Minne se meni?
Tätä aikaa ei ajeta kiinni.
Toimisto menee kiinni.
Ei!
Ei, ei, ei!
Me ehdimme ajoissa.
Kerrankin!
Hyvä on.
Ota paikka.
Ei se niin kamalaa ole.
Menetin johtokoirani.
Hyvällä onnella myöhästymme kaksi päivää.
Eikä meillä ole ikinä onnea.
Kannattaisi ehkä...
pitää kiinni.
Joo, joo.
No niin, Buck.
Mush!
Mene, Buck!
Mene!
Hyvä, Buck!
Mene!
Vasempaan!
Buck, vasempaan!
Käänny vasempaan!
Vasempaan!
Käänny vasempaan!
Vasempaan!
Ei! Ei!
Ei, ei, ei!
Oletko hullu?
Ei, ei, ei! Ei!
Vauhtia, vauhtia!
Vauhtia, Buck!
Älä pysähdy!
POSTITOIMISTO
Perrault?
Niin sitä pitää!
Älä hidasta nyt, Buck!
Hyvä, juuri noin!
Pois edestä!
Väistykää!
Pois!
Näittekö?
Onnistuimme!
Ehdimme ajoissa!
Tupper.
Tämä on Kellylle. -Jep.
McCarthy, täällä. -Onko Elizabeth Snow'lle?
Lavernelle?
Shaw. -Sain kolme!
Laverne!
Doyle? Kennedy? -Minä olen!
Kiitos!
Lynch?
Näetkö nyt, Buck?
Emme kuljeta postia.
Vaan elämää.
Toivoa.
Rakkautta.
Lähdemme aamulla. Nyt levätään.
O'Neil? Walsh?
Gallagher?
Parahin Sarah.
Sielu on kai jo lähtenyt minusta.
Jokainen päivä alkaa muistolla pojastamme.
Timin lähestyvä syntymäpäivä muistuttaa kaikesta menetetystä.
Kotimme lämmöstä, -
seikkailuista, joista poikamme unelmoi.
Olisinpa osannut puhua tunteistani, -
ennen kuin hiljaisuudesta tuli -
sietämätöntä.
Ja lähdin.
Etsin paikkaa, -
josta voisin löytää -
rauhan.
Pelkäänpä, etten löydä sitä koskaan.
Koska tiedän, että tässä tilanteessa -
minulle ei ehkä ole kotia tässä maailmassa.
Älä lähde vielä! -Mush!
Ei, ei, ei!
Buck! Mitä?
Ehtisikö yksi vielä kyytiin?
Myöhästyit.
Pojallani on syntymäpäivä.
Lähetän tämän muistamisen vaimolleni.
Olisit tullut ajoissa.
En meinannut löytää sanoja.
Jos opit vielä lukemaan, Perrault on työtön.
Sinulla kävi tuuri.
Buck on pomo.
Onko muita?
Hei, Buck.
Muistan sinut.
Kiitos.
Kiitos, kun pysähdyit. -Nyt mentiin!
Valmista, Buck?
Mush!
Veto!
Jep!
Hyvä, Buck!
Juuri noin!
Suoraan eteenpäin!
3 800 km 80 päivässä?
Buck nukkuu syksyyn asti.
Perrault! Sinulle. Näyttää viralliselta.
Mitä uutisia etelästä?
Hyvää työtä.
Perrault?
Postireitti lakkautettu
Myy valjakko - palaa Quebeciin
Ei hätää. Ei hätää.
Ei hätää.
Ette tehneet mitään väärää.
Pärjäsitte kaikki hyvin.
Onko selvä?
Valitan, Buck.
Minua ja rekeäni ei tarvita enää.
Lennätin tulee tänne kesällä.
Uusi tapa lähettää postia.
Valjakko on nyt sinun.
Sinulla on vielä mahtava matka edessäsi.
Sen tilanne oli mullistunut taas kerran.
Buck menetti jälleen isännän.
Nyt se joutuisi olemaan johtaja itse.
Kunnes saataisiin uusi isäntä.
Enkö luvannut? Ja tässä olemme.
Lupasit minulle kultaa.
Missä se on? Koirissako?
Lastatkaa reki.
On aika ottaa valtauksemme haltuun.
Mennään.
Ja...
Mush!
Ovatko ne rikki?
Eivät. Vain laiskoja.
Buck?
Mush!
Charles, pane elukkaan vauhtia.
Ei nuijaa.
Charles!
Pane se pois tai...
En suostu lähtemään!
Charles!
Muistatko minut?
Tiedän.
Jalakset ovat jäässä.
Se auttaa paljon, jos rikot jään tukipaalulla.
Tukipaalulla?
Mitä hän tekee?
Herra! Varokaa gramofonia.
Minne matka?
Ei kuulu teille.
Et kai ostanut karttaa Skagwaysta?
En. -Vanha satu.
Kadonnut mökki.
Kultajoki?
Lähdette liian myöhään keväällä.
Puolet reitistä kulkee joella.
Eli puolet on kulkukelpoista.
Ei vaan jää murtuu seurueenne ja koirienne alta.
Odottakaa lumien sulamista.
Säästyy koiranne ja seurueenne kärsimykseltä.
Ja vanha kullankaivaja ehtii ensin.
En ole kullankaivaja.
Ei kiitos.
Maksoin valjakosta omaisuuden.
Se vetää rekeäni.
Ne ovat hyviä koiria.
Ne vetävät kyllä.
Kunnes kuolevat.
Kiitos.
Mennään.
No niin, mentiin.
Ja...
Mush!
Senkin laiskat hurtat!
Nuo koirat eivät vakuuta minua.
Olisi pitänyt ostaa eri valjakko.
Pitäisikö ruokkia niitä?
Olisi pitänyt pysyä reitillä.
Mush!
Pysäytä se!
Ehkä ne kaipaavat vähän kannustusta.
Mush!
Ensi kertaa Buck oli isäntiään fiksumpi.
Mush!
Mutta ruoska -
ei jättänyt vaihtoehtoa.
Helkkarin...
No niin, -
ylitämme joen.
Eteenpäin!
Käskin mennä.
Hal, se ei pysty.
Mene.
Uskallapas.
Hei!
Jää murtuu hetkellä millä hyvänsä.
Senkin typerys!
Koira yrittää pitää sinut hengissä.
Hal!
Miksi tahdot estää meitä?
Etkö tiedäkin, missä kulta on?
Pidä näppisi erossa koiristani.
Hal.
Hän kielsi ylittämästä jokea.
Mitä jos jätetään koirat tähän?
Minä tiedän, mitä teen.
Mush!
Älä tee sitä.
Ei niille.
Mush!
Mitä teen kanssasi?
Muut eivät ole täällä.
Ne ovat poissa.
Olet nukkunut kaksi päivää -
minun vuoteessani.
Tulen takaisin.
Jää. Mene.
Tee, mitä lystäät.
Viskiä.
Koko pullo.
Kaikki on mennyttä!
Koirani karkasivat.
Menetin omaisuuteni.
Sanoit sitä saduksi.
Et tahtonut minun löytävän kultaa.
Rauhoitu, Buck.
Buck.
Rauha. -Näitte kaikki.
Koira hyökkäsi kesken keskustelumme.
Kai raivotautinen.
Jätä se koira rauhaan!
Buck, rauhoitu!
Näettekö?
Se tulee lopettaa heti paikalla.
Älkää nyt viitsikö. -Älä koske siihen!
Kukaan ei lopeta ketään.
Ennen kuin kuulemme tosiasiat.
Tuo löi varoittamatta.
Buck, rauha.
Mitä sinulla on vyölläsi, ystävä?
Ei aseita sisälle!
Kaikki hyvin, John Thornton?
Kyllä.
Ei hätää.
Mitä?
Mitä sinä katsot?
Onko sinulla jotain sanottavaa?
Buck!
Tuo ei ollut kivasti tehty.
Miksi teit noin?
Hei, Buck!
Buck, mitä...?
Buck?
Tuo se takaisin.
Mitä sinä nyt aiot?
Buck? Mitä sinä teet?
Tuo se takaisin.
Älä nyt viitsi.
Se on minun.
Tarvitsen sitä.
Älä tee tätä minulle.
Mitä sinä teit? Missä se on?
Voisitko...?
Siirry.
Pois.
Buck.
Olet pahuksen iso.
Tämä oli hänen syntymäpäivänsä.
Poikani.
Hänen kuoltuaan hänen äitinsä ja minä -
kasvoimme erillemme.
Hän ei halunnut minua lähelleen, -
minä en halunnut ketään.
Joten tulin tänne pohjoiseen.
Ja tapasin sinut.
Helkkari.
Jossain täällä se on.
Hyvä, olet hereillä.
Panin sen...
Tässä.
Haluan näyttää jotain.
Tule tänne.
Tämä on Yukonin kartta.
Poikani tapasi lukea seikkailutarinoita.
Hän odotti aina uutisia Yukonista.
Ei kullan takia. Enemmän hän välitti vuorista.
Kaiket päivät hän katseli karttoja ja kuvia vuorista.
Unelmoiden siitä, mitä toisella puolella oli.
Paikoista, joissa kukaan ei ollut käynyt.
Villeistä seuduista.
"Lähdetään", sanoin.
"Mennään, isä."
Piti lähteä tuolta, -
mutta sitten hän otti kynän -
ja piirsi viivan ulos kartalta -
ja sanoi: "Mennään tuonne!"
"Ulos kartalta. Missä kukaan ei ole käynyt."
Hän olisi rakastanut sitä matkaa.
Todellinen seikkailu.
Me voimme mennä.
Sinä ja minä.
Katsomaan, mitä siellä on.
Mitä sanot?
Se on kanootti. Menemme sillä.
Istu paikallasi, Buck.
Hyvä. Hyvä poika.
Mitä sinä teet?
Kerjäätkö?
Et ole lemmikkini.
Tuletko?
Ala tulla.
Soudetaan
Myötävirtaan päin
Iloisesti, elämä on unelmaa
Laula vähän, Buck.
Tai ehkä ei.
Mukavaa, että sinä nautit tästä.
Tykkäsitkö?
Sitten jatketaan patikoiden.
Esi-isäsi vaeltelivat täällä.
Minun myös.
Kun elimme kaikki luonnossa.
Kukin elää aikansa.
Tämä on aina täällä.
Mitä?
En tiedä. Näytä sinä tietä.
Sinä johdat.
Buck?
Kappas, mitä sinä löysit.
Voi pojat...
Katso tätä, Buck.
Emme ole vielä ulkona kaikilta kartoilta.
Kullankaivaja luultavasti.
Roskaa.
Aarre.
Minä pidän tämän. Sopiiko?
Anna sen olla. Minun.
Hyvä päivä.
Esi-isäsi.
Sudet.
Hyvä, Buck, -
mutta mieluummin tällaisia.
Se hemmetin satu on totta.
Niin sitä pitää, Buck.
Hyvä poika!
Mitä nyt? Mitä sinä katsot?
Mene katsomaan.
Mene.
Mutta palaa ennen pimeäntuloa.
Buck!
Täällä, kaukana kotoa, -
näen muutoksen Buckissa.
Jokin vetää sitä metsään.
Jahtiin.
Loistavaa, Buck.
Loistavaa.
Se on yhä sama koira kanssani, -
mutta en näe sen enää -
palaavan sivistyksen pariin.
Riittääkö mikään talo sille?
Matka vie Buckia kohti kohtaloaan.
Minne se kuljettaa minua?
Ei tällä kertaa.
Kauan pimeäntulon jälkeen.
Viivyt päivä päivältä myöhempään.
Tiedän, on paljon tutkittavaa, -
mutta maailma on vaarallinen.
Koskaan ei tiedä, mitä tulee.
Koskaan ei tiedä.
Kuume vei Timmyn kahdessa päivässä.
Helvata.
Hyvä on, Buck.
Kesä on ollut kaunis.
Tiedätkö mitä, Buck?
Olen tuuminut.
Saatan ostaa rautatien.
Onko tuo hattuni?
On hattuni. No niin.
Anna hattuni.
Anna minun hattuni.
Anna hattu minulle.
Buck!
No niin.
Hyvä.
Susi.
Kaunis.
Tämä on niiden valtakuntaa.
Nämä vuoret ovat niiden.
Tahdotko mennä?
Mene.
Mutta...
ole varovainen.
Se oli sekä hemmoteltu -
että kärsinyt -
ihmisten parissa.
Nyt Buck oli vihdoin -
omiensa joukossa.
Se kulki pitkän matkan löytääkseen kotinsa.
Miten kauas olen tullut omastani.
Katso, Buck.
Ruokatavarat.
Lopuksi elämäksi.
Kukaan ei tarvitse sen enempää.
Minun on aika lähteä, Buck.
Palata kotiin.
Tai mitä siitä on jäljellä.
Koota palaset -
tai ainakin yrittää.
Ei.
En pyydä sinua mukaani.
Sinun on hyvä täällä.
Sinulla on jotain tärkeää.
Pidä siitä kiinni.
Lähden aamulla.
Tule hyvästelemään.
Olet hyvä koira, Buck.
Olet hyvä koira.
Tulit tänne asti.
Etkö tiennytkin jotain?
Rauhoitu.
Halusit kaiken itsellesi.
Missä se on?
Missä kulta on?
Sitä on kaikkialla.
Ota pois.
Ota kaikki.
Se ei muuta mitään.
Se ei tuo kuolleita takaisin.
Taidat tuntea tämän.
Hyvä.
Näetkö sen, poika?
Näetkö?
Hyvä.
Buck.
Tulit takaisin.
Buck...
Mikä seikkailu.
Kaikki hyvin, poika.
Olet kotona.
Näillä vuorilla on paikka, -
missä liikkuu uudenlainen susilaji.
Ihmisiä tai susia viisaampi -
laumaa johtavan koiran ansiosta.
Ne eivät elä pelossa, -
kasvattavat pentujaan ja kukoistavat.
Toisten mukaan se on pelkkää legendaa.
Ei pidä paikkaansa.
Katsokaas, minä tunsin sen, -
kun se oli vielä koira ihmisen rinnalla.
Ja vaikka tämä maa on nyt sen, -
joka kesä, -
kun se laskeutuu laaksoon, -
se muistaa ystävälliset kädet -
ja vanhat isännät.
Ennen kuin se lähti omilleen -
ja siitä tuli sen oma isäntä.
Ennen kuin se kuuli -
kutsun.
ERÄMAAN KUTSU
Subtitles by sub.Trader subscene.com
Tekstitys: Marko Hartama