Released on www.Danishbits.org
Det sto i alle avisene på den tiden.
Menn har funnet et gult metall i Arktis.
Gull.
En vill feber spredde seg så langt ryktet reiser,
og flere tusen til hastet nordover for å prøve lykken.
De trengte hunder.
Store hunder med sterke muskler til å trekke sledene deres.
God morgen, Buck!
Buck var verken kjæledyr eller kennelhund.
Vær så god, gutt.
Herren hans var dommer i Santa Clara.
Hei!
Pass deg!
I dette riket var Buck konge.
Pokker ta deg!
Forsiktig! Det er hunden til dommer Miller.
Gratuler dommeren med dagen for meg.
Takk. Det skal jeg gjøre.
Kom, Buck, så går vi! - Nyheter fra Klondike!
Tusenvis av gulljegere samles i Dawson City!
Nyheter fra Klondike!
Vær så god, gutt.
Buck, stopp!
Buck!
Unna vei! - Buck!
Stikk. Kutt ut. - Kom hit.
Rop på hunden din! Pass på! - Buck! Kom hit!
Unna vei!
Kom tilbake! Buck! Stopp!
GODE PENGER FOR HUNDER
Buck.
Nei! Beklager!
Beklager. - Hunden er farlig.
Han er bare bortskjemt.
Buck mener det godt.
Vanligvis.
Abigail, kokken vil snakke med deg.
Buck.
Gå og vekk jentene.
Ta steken!
Jeg holder vakt!
Ut!
Nei.
Vi snakket om dette.
I dag må du oppføre så godt som mulig.
Buck?
Dommer.
Lukter veldig godt.
Gratulerer med dagen.
Alle må komme hit først.
Du er nydelig, Molly.
Greit. Kom til ro.
Buck.
Sitt her ute
og tenk på hva du har gjort.
Nei. Ikke nå, Buck.
Det var ikke den første natten Buck tilbrakte på trammen.
Kom igjen, Buck.
Han hørte mindre på sin herres kommandoer...
Hei, Buck.
Jeg har noe godt til deg.
...enn sine egne instinkter.
Kom.
Ta godbiten. Kom igjen!
Flink gutt.
Ta godbiten.
Flink gutt!
Han lyder navnet Buck.
Du får en god pris for ham.
Vent!
Jeg trenger ekstra hender til den siste.
Hva i all verden er dette?
Hund.
Hvor mange?
Bare én.
Mens han var i kassen,
kunne han ikke spise, drikke eller sove.
Buck ante ikke hvor han var,
hvor han hadde vært,
hvor han skulle.
Rolig, gutt.
Alt du må gjøre,
er å sitte.
Du er ikke i sør nå.
Kom igjen.
Se på den.
Se på den, gutt.
Sånn er reglene nå.
Reglene til klubben
og tennene.
Ingen står over dem.
Hva blir det til, bisken?
Bra.
Du lærer fort.
Buck hadde ingen sjanse mot en mann med en klubbe.
Det visste han.
Han var slått.
Men han var ikke knekket.
Hei!
Kom igjen!
Skagway i Alaska.
Porten til Yukon.
Midt ute i ødemarka.
De fleste som lette etter gull, dro hit først.
Kom igjen.
Sånn ja.
Kjøp reinsdyrstuing!
Buck var langt hjemmefra.
Sviker du Vårherre for begjær etter gull?
Ikke bry deg om dem. Kom. Nei. Denne veien.
Kom igjen! Flytt på deg.
Sånn ja. Kom igjen.
Kom igjen.
Det er bare snø, Buck. Kom igjen.
Buck, kom igjen!
Kom hit!
Buck!
Greit.
Det var det.
Er huset hennes?
Ja. Huset og alt som er i det.
Bra.
Hun fortjener det.
Alle om bord!
De har ikke hatt hellet med seg der oppe i år.
Virker som flere kommer tilbake tomhendte enn med masse gull.
Jeg leter ikke etter gull.
Hei! Herre...
Pass deg.
Siste båt til Dawson går nå!
Mister du den, går det bare sleder helt til våren.
Det er mitt.
Hei! Takk.
Buck!
Har deg.
Heter han Buck?
Kom igjen. Nå går vi.
Takk, Buck.
Du er skarp.
Greit. Denne veien.
God morgen.
Perrault! Lenge siden sist.
Fint å se deg.
Hvordan har du hatt det?
Bra.
Så telegrafen har ikke tatt fra posten alle kundene enda?
Ikke enda.
Jeg må ha to hunder til spannet.
Vil du gå?
Ikke vent på meg!
Hva har du gjort nå?
Dette er Buck.
To. Vi trengte to.
Han er stor.
For stor.
Aldri i livet om han klarer det. - Jo da.
Hva vet vel du?
Du skal få møte spannet.
Buck, møt Spitz.
Den nye sjefen din.
Hold deg unna ham.
Det er Dolly.
Pike.
Jo.
Billie.
Dub.
Dave.
Og Sol-leks.
Du skal være her.
Velkommen til spannet.
Vi har en ny rute, så alle må følge med.
Du også, Dave. Vi er her.
Vi leverer post 800 kilometer, helt hit.
Dawson.
De forstår deg ikke.
Buck, bare gjør det Spitz gjør. Greit?
Han leder, du følger etter.
Er dere klare?
Husk at vi ikke bare frakter post.
Vi frakter liv!
Jepp, jepp!
Kom igjen. Jepp, jepp!
Spitz! Gee!
Ser du, Buck?
Når er alle skjebnene våre ett.
De er hunder. De forstår ikke.
Jo da, det gjør han.
Å jo da.
Buck, vi er forbundet.
Vi faller sammen,
men vi reiser oss også som én.
Kom. Vi prøver igjen.
Rolig.
Sånn ja, Spitz.
Tror hunden din er ødelagt.
Nei da. Han har bare California-føtter.
Her ute, under åpen himmel,
kjente Buck en kulde han aldri hadde opplevd før.
Ut!
Hunder sover ute!
Siden han hadde vokst opp i menneskeverdenen,
hadde Buck lært å høre på stemmene deres.
Denne natten
skulle han begynne å høre på sin egen.
Kom igjen, Buck!
Vi må starte dagen.
On by!
Post!
Takk, Perrault.
Post! - Takk!
Det var bedre!
Du er tung.
Spitz! Gee!
Ja! Sånn skal det svinges!
Ser du? Han lærer fort.
Arbeidet som sledehund
ga Buck glede og selvtillit.
Nå tilhørte han en flokk.
Gee!
Sånn ja!
Nå er du en ekte sledehund, Buck!
Vent.
Buck, bli.
Nei! Françoise!
Françoise!
Går det bra?
Buck!
Redd ham!
Buck!
Buck.
Å, Buck.
Gråte på grunn av en hund.
Nei.
Nei. Jeg gråt ikke.
Du gråt.
Nei.
Det gjorde jeg ikke.
I alle årene han har levert posten,
har Perrault aldri kommet i tide.
Ikke en eneste gang.
Men han kjører som om det kan skje hver dag.
Han har troen.
Men jeg har aldri sett ham tro like mye på noe som på deg.
Nå gjør jeg det også.
En flokk kan bare ha én leder.
Spitz hadde fått nok.
Spitz!
Det ligner ikke ham.
Jeg har lett i hele dag. Jeg finner ham ikke noe sted.
Det er som om han har forsvunnet.
Spitz!
Vi må dra. Uten ham.
Kan ikke miste dagen.
Sol-leks!
Buck? Tilbake på plass.
Sol-leks har mer enn fem år mer erfaring enn deg.
Still deg opp.
Buck.
Selv om du trekker bra, er du ikke klar til å lede.
Greit?
Jeg tror ikke han rikker seg.
Han skal rikke seg.
Buck,
flytt deg.
Sol-leks, kom.
Kom.
Her.
Kom hit.
Du.
Hva er det med denne hunden i dag?
Nei. Du. - Jeg tror de vet noe du ikke vet.
Det er ingenting jeg ikke vet.
Hvor ble han av?
Vi kan ikke ta inn igjen så mye tid.
De stenger kontoret.
Nei!
Nei, nei!
Vi skulle komme i tide.
Bare én gang!
Greit.
Ta den.
Det er ikke så ille.
Jeg mistet lederhunden min.
Om vi er heldige, er vi to dager bak.
Og vi har aldri vært heldige.
Kanskje du skal
holde deg fast.
Ja da.
Greit, Buck.
Jepp, jepp!
Hei!
Kom igjen, Buck!
Kom igjen!
Ja!
Ja, Buck!
Kom igjen!
Jippi!
Haw!
Buck, haw!
Sving til venstre!
Venstre!
Sving til vestre!
Sving til venstre!
Nei!
Er du sprø?
Nei!
Gå!
Fortere, Buck!
Ikke stopp!
POSTKONTOR
Perrault?
Ja!
Sånn ja!
Ikke gi deg nå, Buck!
Sånn ja! Jippi!
Unna vei!
Flytt dere!
Gå!
Stå!
Så du det?
Vi klarte det!
Tupper.
Her er ett til Kelly. - Ja.
McCarthy her. - Noe til Elizabeth Snow?
Laverne?
Shaw. - Jeg fikk tre!
Laverne!
Doyle? Kennedy? - Ja! Det er meg!
Takk!
Lynch?
Ser du, Buck?
Vi frakter ikke post.
Vi frakter liv.
Vi frakter håp.
Vi frakter kjærlighet.
Vi drar i morgen. Nå må vi hvile.
O'Neil? Walsh?
Gallagher?
Kjære Sarah.
Jeg later til å ha mistet sjelen min.
Hver dag begynner med minnet om vår kjære sønn.
Tims kommende bursdag minner meg på alt som har gått tapt.
Varmen i hjemmet vårt,
eventyrene sønnen vår drømte om.
Skulle ønske jeg hadde funnet ordene til å si hva jeg følte
før stillheten ble
uutholdelig.
Og jeg dro.
Jeg leter etter et sted
der jeg kanskje kan få litt
fred.
Selv om jeg er redd jeg aldri finner det.
For jeg vet at slik jeg er,
finnes det kanskje ikke noe hjem for meg her i verden.
Ikke dra! - Jepp, jepp!
Nei!
Buck! Hva er det?
Har dere tid til ett til før dere drar?
Du er sent ute.
Det er bursdagen til sønnen min.
Jeg må sende dette til kona mi.
Du burde kommet da vi tok imot.
Det tok tid å finne ordene.
Lærer du å lese, trenger vi ikke Perrault lenger.
Du er heldig.
Buck er sjefen.
Noen flere?
Hei, Buck.
Jeg husker deg.
Takk.
Takk for at du stoppet. - Nå drar vi!
Klar, Buck?
Jepp, jepp!
På rekke!
Jepp!
Bra, Buck!
Sånn skal det være!
Rett frem!
Jepp!
390 mil på 80 dager?
Buck kommer til å sove til høsten.
Perrault! Et til deg. Ser offisielt ut.
Hva har skjedd i sør?
Bra jobbet.
Perrault?
Postrute lagt ned
Selg hundespannet Dra tilbake til Quebec
Alt i orden.
Dere har ikke gjort noe galt.
Dere har vært flinke.
Greit?
Beklager, Buck.
De trenger ikke meg og sleden min lenger.
Telegrafen når hit innen sommeren.
En ny måte å sende post på.
Nå er det ditt spann.
Du har fortsatt en stor reise foran deg.
Hele hans verden hadde forandret seg igjen.
Buck hadde mistet nok en herre.
Nå måtte han være leder selv.
Helt til en ny herre dukket opp.
Jeg lovet jo det, ikke sant? Og her er vi.
Du lovet meg gull.
Hvor er det? I hundene?
Last på sleden.
Det er på tide å hevde vår rett.
Kom igjen.
Og
jepp, jepp.
Jepp, jepp!
Er de ødelagt?
Nei. De er bare late.
Buck?
Jepp, jepp.
Charles, overtal dyret.
Ikke klubben.
Charles!
Legg den fra deg, ellers...
Jeg går ikke et eneste skritt!
Charles!
Husker du meg?
Ja, jeg vet det.
Meiene er frosne.
Du hjelper hundene om du tar staven og får dem løs.
Staven?
Hva er det han gjør?
Sir! Pass på Victrolaen.
Hvor skal du?
Det er ikke din sak.
Du har vel ikke kjøpt kartet i Skagway?
Nei. - Det gamle eventyret.
Tapt hytte.
Elv av gull?
Du drar for langt utpå våren.
Halve stien er i elva.
Da kan man ferdes på andre halven.
Isen brister med kumpanene dine og hundene på.
Kan du ikke vente til snøen smelter?
Spar hundene og kumpanene dine for lidelsen.
Og la en gammel prospekter få gullet?
Jeg er ikke prospekter.
Nei takk.
Jeg betalte en formue for spannet.
De drar sleden min.
De er gode hunder.
De kan dra sleden din.
De drar sleden din til de dør.
Takk.
Kom igjen.
Og
jepp, jepp!
Late kjøtere!
Jeg er usikker på de hundene.
Kanskje du burde valgt et annet spann.
Kanskje vi skal mate dem.
Vi burde blitt på stien.
Jepp, jepp!
Få det til å stoppe.
Kanskje de må oppmuntres.
Jepp, jepp!
For første gang visste Buck mer enn herrene sine.
Jepp, jepp!
Men pisken
ga ham ikke noe valg.
I helv...
Se der, ja.
Vi går over.
Kom igjen!
Gå, sier jeg.
Hal, han kan ikke.
Gå.
Ikke prøv deg.
Hei!
Elveisen knekker når som helst!
Din idiot!
Hunden prøver å redde deg!
Hal!
Hvorfor vil du så gjerne stoppe oss?
Du vet hvor gullet er, ikke sant?
Hold de skitne labbene dine unna hundene mine.
Hal.
Han sa vi ikke burde krysse.
Er du sikker? Kanskje vi skal la hundene være igjen.
Jeg vet hva jeg gjør.
Jepp, jepp!
Ikke gjør dette.
Ikke mot dem.
Jepp, jepp!
Hva skal jeg gjøre med deg?
De er ikke her.
De er borte.
Du har sovet i to dager
i sengen min.
Jeg kommer tilbake.
Bli. Gå.
Gjør som du vil.
Whisky.
Jeg vil ha flasken.
De er borte!
Hundene mine stakk av.
Formuen min er tapt.
Du kalte det et eventyr.
Du ville ikke at jeg skulle finne gullet.
Rolig, Buck.
Buck.
Rolig. - Dere så det alle sammen.
Denne mannen og jeg kranglet, og hunden gikk etter strupen min.
Sikkert rabiat.
La hunden være!
Buck, rolig!
Ser dere?
Den bør avlives her og nå.
Nei. Kom igjen. - Ikke rør ham!
Ingen avliver noen.
Før vi har hørt alle fakta.
Han dro til meg.
Rolig, Buck.
Hva har du i beltet?
Ingen pistoler i lokalet!
Går det bra, John Thornton?
Ja.
Det går fint.
Hva er det?
Hva glor du på?
Har du noe å si?
Buck!
Det var ikke særlig snilt.
Hvorfor gjorde du det?
Buck!
Buck, hva i...
Buck?
Kom tilbake med den.
Hva skal du gjøre nå?
Buck? Hva er det du gjør?
Kom tilbake med den.
Buck, ikke gjør dette.
Den er min.
Jeg trenger den.
Ikke gjør dette mot meg.
Hva gjorde du? Hvor er den?
Bare... Kan du...
Gå vekk.
Buck.
Søren ta, du er stor.
Dette var bursdagen hans.
Sønnen min.
Da han døde...
...skled moren hans og jeg fra hverandre.
Hun ville ikke være med meg.
Jeg ville ikke være med noen.
Så jeg kom hit.
Og jeg møtte deg.
Pokker.
Det er her et sted.
Bra. Du er våken.
Jeg la det...
Her er det.
Jeg har noe å vise deg.
Kom hit.
Dette er et kart over Yukon.
Sønnen min leste eventyrhistorier hele tiden,
og han var vill etter nyheter fra Yukon.
Han brød seg ikke om gullet. Det var fjellene.
Han så på kart og bilder av fjell hele dagen.
Drømte om hvordan det var på den andre siden.
Steder ingen hadde vært.
Ville steder.
"Kom, så drar vi", sa jeg.
Han sa: "Ja, pappa."
Vi begynte der,
men så tok han en blyant
og tegnet en strek utenfor kartet
og sa: "Men la oss dra dit!
"Utenfor kartet. Der ingen har vært før."
Han ville ha elsket den turen.
Et ekte eventyr.
Vi kan dra.
Du og jeg.
Se hva som er der ute.
Hva synes du?
Det er en kano, Buck. Vi skal ro i den.
Ro deg ned. Sitt, Buck.
Flink gutt.
Hva er det du gjør?
Tigger du?
Du er ikke kjæledeggen min.
Kommer du?
Kom inn.
Ro, ro, ro din båt
Ta din åre fatt
Vuggende, vuggende, vuggende, vuggende Over Kattegat
Kom igjen, Buck. Syng for oss.
Kanskje ikke.
Jeg er glad du liker dette.
Liker du det?
Vi får vel gå herfra.
Forfedrene dine pleide å vandre her.
Mine også.
På den tiden vi var ville.
Vi kommer og går, ikke sant?
Dette er alltid her.
Hva er det?
Jeg vet ikke. Hvilken vei? Si det du.
Kom igjen. Du fører.
Buck?
Se hva du fant.
Jøss...
Se her, Buck.
Jeg tror ikke vi er utenfor alle kart.
En prospekter, antar jeg.
Søppel.
Skatt.
Denne er min. Greit?
La den være. Den er min.
Fin dag.
Det er forfedrene dine.
Ulver.
Det er bra, Buck,
men mer slik.
Det pokkers eventyret er sant.
Sånn skal det være, Buck.
Flink gutt!
Hva er det du ser på?
Ta en titt.
Kom igjen.
Bare kom tilbake før det blir mørkt.
Buck!
Her, så langt hjemmefra,
ser jeg en endring i Buck.
Noe drar ham inn i skogen.
Inn i jakten.
Nydelig, Buck.
Nydelig.
Han er fortsatt den samme hunden med meg,
men det er vanskelig å se ham for meg
i sivilisasjonen igjen.
Er noe hus stort nok til å holde på ham?
Reisen later til å føre Buck til skjebnen sin.
Hvor fører den meg?
Ikke denne gangen.
Lenge etter mørkets frembrudd.
Du har vært ute senere og senere hver dag.
Jeg vet det. Det er mye å utforske,
men verden er et farlig sted.
Du vet aldri hva som kommer.
Du vet aldri.
Feberen tok Timmy på to dager.
Pokker.
Greit, Buck.
Det har vært en vakker sommer.
Vet du hva, Buck?
Jeg har tenkt.
Kanskje jeg kjøper en jernbane.
Er det hatten min?
Det er hatten min. Kom igjen.
Gi meg hatten min.
Buck!
Kom igjen.
Der ja.
Tømmerulv.
Vakker.
Dette er deres område.
De eier disse åsene.
Vil du gå?
Gå.
Bare...
...vær forsiktig.
Han hadde vært både bortskjemt,
og han hadde lidd
ved menneskets hånd.
Nå var Buck
hos sitt eget slag.
Så langt han har reist for å finne hjemmet sitt.
Så lang jeg har reist fra mitt.
Se, Buck.
Matvarer.
Resten av livet.
Ingen mann trenger mer enn det.
Det er på tide at jeg drar, Buck.
Drar hjem.
Hva enn som er igjen av det.
Sette det sammen igjen,
eller prøve i det minste.
Nei.
Jeg ber deg ikke bli med meg, Buck.
Du har noe her.
Noe viktig.
Hold fast ved det.
Jeg drar i morgen.
Kom og si ha det.
Du er en fin hund, Buck.
Du er en fin hund.
Du dro helt ut hit.
Du visste noe, du.
Rolig.
Du ville ha det selv.
Hvor er det?
Hvor er gullet?
Det er overalt.
Ta det.
Ta alt sammen.
Det endrer ingenting.
Det bringer ikke de døde tilbake.
Kjenner du igjen denne?
Bra.
Ser du den, gutt?
Ser du den?
Bra.
Buck.
Ja.
Du kom tilbake.
Jøss, Buck.
For et eventyr.
Det går bra, gutt.
Du er hjemme.
Det er et sted i disse fjellene
der en ny rase tømmerulv vandrer,
klokere enn mennesker og ulver,
på grunn av hunden som er leder for flokken.
Nå lever de uten frykt,
tar vare på sine små og blomstrer.
Noen sier at det bare er en legende.
Det er det ikke.
Jeg kjente ham en gang,
da han bare var en hund ved et menneskes side.
Og selv om dette området er hans,
hver sommer,
når han kommer ned til dalen,
husker han gode hender
og gamle herrer.
Før han dro til sine egne
og ble sin egen herre.
Før han hørte
villdyret.
CALL OF THE WILD Når Villdyret Våkner