Sve su novine tada pisale o tome.
Ljudi su pri traganju na Arktiku pronašli jednu žutu kovinu.
Zlato.
Luda se groznica proširila dokle god vijesti mogu doseći
i još su tisuće pohrlile na sjever ne bi li okušale sreću.
Tim su ljudima trebali psi.
Krupni psi snažnih mišića za vuču saonica.
Dobro ti jutro, Buck!
Buck nije bio ni kućni pas ni pas iz psetarnice.
Izvoli, mali.
Vlasnik mu je bio sudac kotara Santa Clara.
Hej!
Daj, pripazi!
U tom predjelu Buck je bio kralj.
Prokletstvo, stvoru!
Pripazi! To je pas suca Millera.
Čestitaj sucu rođendan u moje ime.
Hvala, hoću.
Dođi, Buck! Idemo. -Vijesti o Klondikeu!
Tisuće u zlatnoj groznici skupile se u Dawson Cityju!
Vijesti o Klondikeu!
Izvoli, momak.
Buck, stoj!
Buck!
Miči se s puta! Miči se s puta! -Buck!
Miči se! Stani. -Dođi ovamo!
Dozovite psa! Čuvajte! -Buck! Dođi ovamo!
S puta!
Vraćaj se smjesta! Buck! Stoj!
DOBRO PLAĆAMO ZA PSE
Buck.
Ne! Jako, jako mi je žao!
Žao mi je. -Taj pas je prijetnja.
Samo je razmažen.
Buck je dobronamjeran.
Obično.
Abigail, traži te kuharica.
Buck.
Idi probuditi cure.
Drži pečenku!
Pazit ću!
Van!
Ne.
Sjeti se, pričali smo, Buck.
Danas se moraš najpristojnije ponašati.
Buck.
Časni Sude.
Miriše vrlo, vrlo dobro.
Sretan rođendan.
Svi najprije ovamo.
U redu, Molly. Prekrasno izgledaš.
U redu. Mirno.
Buck.
Daj sjedni tu vani
i razmisli o tome što si učinio.
Ne. Ne sada, Buck.
To nije bila prva noć koju je Buck proveo na trijemu.
Dođi, Buck. Dođi.
Manje je slušao vlasnikove zapovijedi.
Hej, Buck.
Imam slasticu za tebe.
A više svoje nagone.
Dođi.
Uzmi slasticu. Dođi!
Dobar pas.
Uzmi slasticu. Uzmi slasticu.
Dobar pas. Dobar pas!
Odaziva se na ime Buck.
Postići će dobru cijenu tamo kamo ide.
Samo malo!
Trebat će mi pomoć za ovaj posljednji prijenos.
Za ime svega, što je unutra?
Pas.
Koliko njih?
Samo jedan.
Zaključan u tom sanduku
nije mogao ni jesti, ni piti, ni spavati.
Buck pojma nije imao gdje je,
ni gdje je bio,
ni kamo ide.
Polako, mali.
Samo moraš
sjesti.
Ovo ti više nije južna zemlja.
Izvoli.
Vidi.
Vidi, mali.
Taj zakon je sada na snazi.
Zakon palice
i očnjaka.
Nitko nije iznad njega.
Dakle, kako će biti, psiću?
Dobro.
Brzo učiš.
Buck nije imao izgleda protiv čovjeka s palicom.
Znao je to.
Bio je poražen.
Ali nije bio slomljen.
Hej!
Ma daj!
Skagway, Aljaska.
Vrata Yukona.
Na rubu ničega.
Praktički svi tragači za zlatom najprije su ovuda prolazili.
U redu, u redu, idemo.
Eto tako.
Uzmite varivo od losa! Evo ovdje.
Buck se našao daleko od doma.
Izdajete li našega Gospodina zbog požude za zlatom?
Pusti njih, dođi. Ne. Ovuda. Ovuda.
Dođi! Miči se.
Eto tako. Dođi. Dođi.
Dođi sad, kompa.
To je samo snijeg, Buck. Dođi.
Hej! Buck, daj!
Dolazi ovamo!
Buck!
U redu.
To je to.
Kuća je njena?
Da, gospodine. Kuća i sve u njoj.
To je dobro.
Zaslužila je.
Ukrcavanje!
Gore ove godine nema baš sreće.
Kao da ih se više vraća praznih džepova nego punih zlata.
Ja ne tražim zlato.
Hej! Pobogu.
Pripazi.
Posljednji brod za Dawson upravo polazi!
Propustite li ga, do proljeća imate samo saonice.
To je moje.
Hej! Hvala.
Buck!
Imam te.
Zove se Buck?
Dođi, idemo.
Hvala, Buck.
Brz si.
U redu. Ovuda.
Dobro jutro.
Perrault! Dugo te nije bilo.
Lijepo te je vidjeti.
Kako si mi?
Dobro, dobro.
Dakle, brzojav još nije uspio ugasiti poštansku službu?
Još nije.
Trebaju mi dva psa za zapregu.
Hoćeš krenuti?
Ne čekaj mene!
Što si sad učinio?
Ovo je Buck.
Dva. Trebala su nam dva.
Što? Krupan je.
Prekrupan.
Neće taj izdržati. -Izdržat će.
Što ti znaš?
Okej, daj da upoznaš zapregu.
Buck, ovo je Spitz.
Tvoj novi šef.
Kloni mu se s puta.
To je Dolly.
Pike.
Jo.
Billie.
Dub.
Dave.
I Sol-leks.
Ti si tu.
Dobrodošao u zapregu.
Imamo novu trasu, pa svi pripazite.
I ti, Dave. Mi smo tu.
Dostavljamo poštu na osamsto kilometara, skroz ovamo.
U Dawson.
Ne razumiju te.
Buck, samo postupaj kao Spitz. Okej?
On vodi, ti slijediš.
Zaprego, spremni?
Upamtite, ne nosimo samo poštu.
Nosimo živote!
I pokret!
Idemo, pokret!
Spitz! Desno!
Vidiš, Buck?
Sad su nam sve sudbine jedna.
To su psi! Ne razumiju te.
O, da, on razumije.
O, da.
Buck, sada smo svi vezani jedni uz druge.
Padamo svi zajedno,
ali tako i ustajemo kao jedan.
Dođi. Pokušat ćemo opet.
Polako.
Tako treba, Spitz.
Mislim da ti je pas slomljen.
Nije slomljen. Samo ima kalifornijske noge.
Tamo vani, pod vedrim nebom.
Buck je upoznao hladnoću kao nikada dotad.
Van!
Psi spavaju vani!
Kako je odrastao u svijetu ljudi,
Buck je naučio slušati njihove glasove.
Noćas će
početi slušati vlastiti.
Dođi, Buck!
Moramo početi dan.
U prolazu!
Pošta!
Hvala, Perrault.
Pošta! -Hvala vam!
Tako je bolje!
Baš si težak.
Spitz! Desno!
Da! To je zaokret!
Vidiš? Brzo uči.
Obavljanje posla zaprežnog psa
donosilo je Bucku samopouzdanje i radost.
Sad je pripadao čoporu.
Desno!
Da, tako treba!
Sad si pravi zaprežni pas, Buck!
Pričekaj.
Buck, stani.
Ne, ne, ne! Françoise!
Françoise!
Jesi dobro?
Buck!
Spasi ga!
Buck!
Buck.
O, Buck.
Plačeš zbog psa.
Ne.
Ne, ne. Nisam plakao.
Plakao si.
Ne.
Nisam.
Svih ovih godina dostave pošte
Perrault nikad nije stigao na vrijeme.
Nijednom.
Ali svakoga dana vozi kao da se to može dogoditi.
On vjeruje.
Ali nikad nisam vidjela da vjeruje ni u što koliko vjeruje u tebe.
Sad to vrijedi i za mene.
Čopor može imati samo jednog vođu.
Spitzu je bilo dosta.
Spitz!
Spitz! Spitz!
Nije on inače takav.
Cijelog jutra sam tražio. Nigdje ga ne mogu naći.
Kao da je iščezao.
Spitz!
Moramo krenuti. Bez njega.
Ne smijemo izgubiti dan.
Sol-leks!
Buck. Natrag na mjesto.
Sol-leks je više od pet godina iskusniji od tebe.
Vrati se u vrstu.
Buck.
To što dobro vučeš ne znači da si spreman voditi.
Okej?
Mislim da se neće maknuti.
Maknut će se.
Buck.
Makni se.
Sol-leks, dođi.
Dođi.
Evo.
Hej. Dođi ovamo.
Hej.
Što je jutros ovom psu?
Ne. Hej. -Mislim da znaju nešto što ti ne znaš.
Nema toga što ja ne znam.
Hej. Kamo je otišao? Hej!
Ne možemo ovoliko nadoknaditi.
Zatvorit će ured.
Ne!
Ne, ne, ne, ne, ne!
Inače bismo stigli na vrijeme.
Bar jednom!
Pa dobro.
Uzmi ga.
Nije tako strašno.
Izgubio sam psa predvodnika.
Kasnit ćemo dva dana, ako imamo sreće.
A mi nikad nemamo sreće.
Možda da se
pridržiš.
Da, da.
Okej, Buck.
I pokret!
Hej!
Ji-ha!
Brzo, Buck!
Brzo!
To!
To, Buck!
Brzo!
Ji-ha!
Lijevo!
Buck, lijevo!
Skreni lijevo!
Lijevo!
Skreni lijevo!
Ne! Ne!
Ne, ne, ne!
Jesi lud?
Ne, ne, ne! Ne!
Brzo, brzo, brzo, brzo!
Brže, Buck!
Ne staj!
POŠTANSKI URED
Perrault?
To!
To je to! To je to!
Ne posustaj sada, Buck!
Da, ma tako! Ji-ha!
Raščistite put!
Mičite se!
Brzo!
Hoj!
Jeste li to vidjeli?
Stigli smo!
Uspjeli smo!
Tupper.
Jedno na ime Kelly. -Da.
McCarthy, tu. -Nešto za Elizabeth Snow?
Laverne?
Shaw. -Imam tri!
Laverne!
Doyle? Kennedy? -Da! Da, gospodine, to sam ja!
Hvala vam!
Lynch?
Vidiš, Buck?
Mi ne nosimo poštu.
Mi nosimo živote.
Mi nosimo nadu.
Mi nosimo ljubav.
Ujutro odlazimo. Odmorimo se malo.
O'Neil? Walsh?
Gallagher?
Najdraža Sarah.
Kao da me duša sada napustila.
Svaki mi dan počne uspomenom na našeg najdražeg sina.
Nailazak Timovog rođendana podsjeća me na sve ono izgubljeno.
Na toplinu našeg doma,
na pustolovine o kojima je sanjao naš sin.
Volio bih da sam našao riječi koje bi izrazile kako se osjećam
prije no što je tišina postala
nepodnošljiva.
Pa sam otišao.
Tragam za mjestom
gdje bih mogao osjetiti malo
mira.
Premda se bojim da ga nikad neću naći.
Jer znam da mi, takvom kakav sam,
možda više nema doma na ovome svijetu.
Ne odlazite. Ne odlazite! -Pokret!
Ne, ne, ne!
Buck! Što?
Može još jedno prije polaska?
Kasnite.
Ma samo, sinu mi je rođendan.
I moram poslati ovaj spomen supruzi.
Trebali ste doći dok smo ih primali.
Trebalo je vremena da nađem riječi.
Nauči čitati, pa nam Perrault više neće trebati.
Imate sreće.
Buck je šef.
Još tko?
Hej, Buck.
Sjećam te se.
Hvala ti.
Hvala ti što si stao. -Sad krećemo!
Spreman, Buck?
I pokret!
U vrstu!
Jap!
Lijepo, Buck!
Da, tako treba!
Ravno naprijed!
Jap!
Tri tisuće osamsto kilometara za osamdeset dana?
Buck će spavati do jeseni.
Perrault! Jedno za tebe. Izgleda službeno.
Kakva je vijest s juga?
Svaka čast.
Perrault?
Poštanska ruta ukinuta
Prodati pseću zapregu Vratiti se u Quebec City
U redu je. U redu je.
Ni u čemu niste pogriješili.
Svi ste se iskazali.
Okej?
Žao mi je, Buck.
Ja i moja saonica više im ne trebamo.
Do ljeta će ovamo stići telegraf.
Nov način slanja pošte.
Ovo je sada tvoja zaprega.
Pred tobom je i dalje moćno putovanje.
Tlo se pod njim opet pomaknulo.
Buck je izgubio još jednog vlasnika.
Sad će sâm morati biti vođa.
Sve dok ne naiđe novi vlasnik.
Obećao sam ti, zar ne? I evo nas.
Obećao si mi zlato.
Gdje je? U psima?
Ukrcajte saonice.
Vrijeme je da istaknemo svoje pravo.
Idemo.
I...
Pokret!
Jesu li slomljeni?
Ne. Samo su lijeni.
Buck.
Pokret!
Charles, nagovori tu zvijer.
Ne palicom.
Charles!
Spusti to ili ću...
Neću prijeći ni korak!
Charles!
Sjećaš se mene?
Da, znam.
Saonici su vam zamrznuti.
Itekako ćete pomoći psima ako ih razbijete voznom motkom.
Voznom motkom?
Što on to radi?
Gospodine! Pazite na Victrolu.
Kamo ćete, gospodine?
Ne tiče vas se.
Niste kupili tu kartu u Skagwayu, je li?
Ne. -Ta stara bajka.
Izgubljena brvnara.
Rijeka zlata?
Krećete prekasno u proljeću.
Pola tog puta je po rijeci.
Pa, znači da je pola puta prohodno.
To znači da će led popucati dok su vaši suputnici i psi na njemu.
A da pričekate do proljetnog otapanja?
Da poštedite pse i suputnike patnje.
Pa da stari tragač prije dođe do zlata?
Ja nisam tragač.
Ne, hvala vam.
Skupo sam platio ovu zapregu.
Vući će moje saonice.
Dobri su to psi, gospodine.
Vući će vaše saonice.
Vući će vaše saonice dok ne uginu.
Hvala vam.
Idemo.
U redu, idemo.
I...
Pokret!
Pseta lijena!
Ne znam baš za te pse.
Možda si trebao kupiti drugu zapregu.
Možda ih treba hraniti.
Trebali smo ostati na putu.
Pokret!
Zaustavi je!
Možda im treba malo podstreka.
Pokret!
Po prvi je put Buck znao više od svojih vlasnika.
Pokret!
Ali bič mu
nije ostavljao izbora.
Mater ti...
Eto sad
idemo prijeko.
Miči se!
Kažem ti da kreneš.
Hale, ne može.
Miči se.
Da se nisi usudio.
Hej!
Taj riječni led samo što nije pukao!
Budalo jedna!
Taj pas vam pomaže da sačuvate život!
Hale!
Zašto nas nastojite zaustaviti?
Vi znate gdje je zlato, zar ne?
Mičite svoje prljave ruke s mojih pasa.
Hale.
Hale, kaže da ne smijemo prijeći.
Hale, jesi li siguran? Da samo ostavimo pse?
Znam što radim.
Pokret!
Nemojte tako.
Ne njima.
Pokret!
Što ću ja s tobom?
Nisu tu.
Nema ih više.
Spavao si dva dana
u mom krevetu.
Vratit ću se.
Ostani. Odi.
Radi što hoćeš.
Viski.
Hoću bocu.
Svi su otišli!
Psi su mi pobjegli.
Izgubio sam blago.
Rekli ste da je to bajka.
Niste htjeli da nađem zlato.
Polako, Buck, polako.
Buck.
Polako. -Pa, svi ste vidjeli.
Ovaj čovjek i ja imali smo posla, a pas mi se bacio na grkljan.
Vjerojatno je bijesan.
Pustite tog psa na miru!
Buck, smiri se!
Vidite?
Treba ga na licu mjesta uspavati.
Ne. Ma dajte. -Da ga niste pipnuli!
Nitko neće uspavati nijedno stvorenje.
Dok ne čujemo sve činjenice.
Ovaj me mučki udario.
Polako, Buck, polako.
Što vam je to na pojasu, prijatelju?
Nema vatrenog oružja u lokalu!
U redu ste, Johne Thorntone?
Da.
Dobro sam.
Što je?
Što gledaš?
Hoćeš nešto reći?
Buck!
To nije jako lijepo.
Zašto si to učinio?
Hej, Buck!
Buck, što...
Buck.
Donesi to natrag.
Što ćeš sad?
Buck. Što to radiš?
Donesi to natrag.
Buck, nemoj tako.
To je moje.
To mi treba.
Ne radi mi to.
Što si učinio? Gdje je?
Ma daj samo...
Makni se.
Buck.
Ti vrapca, krupan si.
Danas bi mu bio rođendan.
Mom sinu.
Nakon što je umro, njegova mama i ja...
Samo smo se razišli.
Ona nije htjela biti uz mene.
Ja nisam htio biti ni uz koga.
I tako sam doputovao ovamo.
I upoznao tebe.
Kvragu.
Tu je negdje.
Dobro je, budan si.
Stavio sam je...
Evo je.
Nešto ti hoću pokazati.
Dođi ovamo.
Ovo je karta Yukona.
Moj sin je uvijek čitao pustolovne priče,
a bio je lud za vijestima koje su dolazile iz Yukona.
Ne zbog zlata. Nije mario za to. Već za planine.
Po cijele je dane gledao karte i slike planina.
Sanjao o onome što je s druge strane.
O mjestima gdje nitko nije bio.
Divljim mjestima.
"Idemo", rekao sam mu.
Rekao je: "Da, tata."
Počeli bismo tu,
ali onda bi on uzeo olovku
i nacrtao pravac izvan karte,
pa rekao: "Ali idemo tamo."
"Izvan karte. Gdje nitko nije bio."
To bi putovanje obožavao.
Pravu pustolovinu.
Mogli bismo poći.
Nas dvojica.
Da vidimo što je tamo.
Što kažeš?
To je kanu, Buck. Vozit ćemo se u njemu.
Smiri se. Sjedni, sjedni. Sjedni, Buck.
Dobro. Dobar pas.
Što to radiš?
Moliš?
Nisi mi ljubimac.
Dolaziš?
Uđi ovamo.
Veslaj ti
Blago cijeli dan
Veselo, veselo, veselo, veselo Život tek je san
Daj, Buck. Otpjevaj nam nešto.
Možda ne.
Drago mi je da ti uživaš u ovome.
Sviđa ti se to, a?
Odavde ćemo pješice, valjda.
Tvoji preci su nekoć lutali ovuda.
I moji.
Dok smo još bili divlji.
Mi dođemo i odemo, zar ne?
Ovo je uvijek tu.
Što?
Ne znam. Kuda? Reci ti meni.
Izvoli. Ti vodi.
Buck.
Gle što si našao.
Ajoj.
Gledaj ti ovo, Buck.
Mislim da nismo otišli sa svih karata.
Tragač, valjda.
Smeće.
Blago.
Ovo je moje. U redu?
Samo je pusti na miru. Moja je.
Dobar dan.
To su tvoji preci.
Vukovi.
To je dobro, Buck, ali...
Više ovakvih, a?
Vražja bajka je istinita.
Tako je već bolje, Buck.
Svaka čast!
Što je? Što to gledaš?
Idi pogledati.
Samo idi.
Samo se vrati prije mraka!
Buck!
Ovdje, jako daleko od doma,
uviđam promjenu u Bucku.
Nešto ga vuče u šumu.
U lov.
Prekrasna je, Buck.
Prekrasna.
I dalje je isti pas uz mene,
ali teško mi ga je zamisliti
opet u civilizaciji.
Zar bi ijedna kuća bila dovoljno velika da on u nju stane?
Izgleda da ovo putovanje vodi Bucka prema njegovoj sudbini.
Kamo vodi mene?
Nećeš ovog puta.
Ima dugo da je pao mrak.
Ostaješ vani sve dulje i dulje svakoga dana.
Da, znam, puno toga treba istražiti,
ali u svijetu je opasno.
Nikad se ne zna što te čeka.
Nikad se ne zna.
Groznica je odnijela Timmyja za dva dana.
Kvragu.
Okej, Buck.
Proveli smo prelijepo ljeto.
Znaš što, Buck?
Nešto si mislim.
Možda si kupim željeznicu.
Je li to moja kapa?
To je moja kapa. Daj.
Daj mi kapu.
Buck!
Daj.
Eto tako.
Siva vučica.
Prelijepa je.
Ovo je njihovo područje.
Vlasnici su ovih brda.
Hoćeš ići?
Idi.
Samo...
Budi na oprezu.
Doživio je i razmaženost
i patnje
od ljudske ruke.
Sad se Buck zatekao
uz vlastitu vrstu.
Kako je dalek put prešao da nađe svoj dom.
Kako sam daleko ja otputovao od svoga.
Evo, vidi, Buck.
Namirnice.
Doživotne.
Nikome ne treba više od toga.
Vrijeme je da odem, Buck.
Da odem svome domu.
Bar onome što je od njega ostalo.
Da prikupim krhotine,
ili da barem pokušam.
Ne.
Ne tražim da pođeš sa mnom, Buck.
Ti ovdje imaš nešto.
Nešto bitno.
Drži se toga.
Ja odlazim ujutro.
Dođi se oprostiti.
Dobar si pas, Buck.
Dobar si pas.
Došao si skroz ovamo.
Znao si nešto, zar ne?
Polako.
Htio si sve to za sebe.
Gdje je?
Gdje je zlato?
Posvuda je.
Uzmi.
Uzmi sve.
Neće to ništa promijeniti.
Neće vratiti mrtve.
Znaš za ovo, zar ne?
Dobro.
Vidiš je, mali?
Vidiš je?
Dobro.
Buck.
Da.
Vratio si se.
Opa, Buck.
Kakva pustolovina, a?
U redu je, mali.
U svom domu si.
Ima jedno mjesto u ovim planinama
kojim luta novi soj sivog vuka,
mudriji i od čovjeka i od vuka,
zbog psa koji trči na čelu čopora.
Oni sad žive bez straha,
odgajaju mladunčad i napreduju.
Neki kažu da je to tek legenda.
Nije tako.
Znate, poznavao sam ga svojedobno,
dok je bio samo pas uz bok čovjeka.
A premda je ova zemlja njegova,
svakog ljeta
kad se spusti u dolinu
sjeti se dobrostivih ruku
i nekadašnjih vlasnika.
Iz vremena prije no što se vratio svojima
i postao sâm svoj vlasnik.
Prije no što je čuo
zov.
ZOV DIVLJINE
PREVEO VLADIMIR CVETKOVIĆ SEVER