PŘED ŠESTI LETY
KRTINEC
DOK DIVŮ ŘÍJNOVÉ JUBILEUM, SLAVÍME 80 LET!
BOBOVY BURGERY
Deratizátor se prý za nás pomodlí.
SOUČASNOST
To není zlé znamení, že?
Kdepak.
Co vyrábíš, Gene?
Hudební nástroj ze lžiček, zásobníku na ubrousky, snů a magie.
Prober se, Tino.
Daří se, Bobe?
Dobrý. Přidal jsem vejce.
Proč peče burger v osm ráno?
Přijal britský čas?
Dělá ho pro pana Dowlinga z banky.
Máme schůzku.
Zažádáme o odklad splácení.
Odvaz.
Ten odklad vážně potřebujeme.
Na půjčku máme vybavení podniku.
Tak mu šoupnete burger?
Uznej, peníze dát nejde, Tino.
- Nemáme? - Trefa.
Co abys mu zahrál?
Aby ho kleplo?
Aby ho okouzlil.
Bobe, nápadu přinést mu burger fandím.
Ale není na přípravu brzy?
Ta schůzka má ještě čas.
To je burger na zkoušku.
Proč šeptáš?
Nechci se před ním ztrapnit.
Jasně.
Cože jsem?
Ale nic, jsi bomba.
Fajn pocit.
Jasně, já vím.
Neodrbej mi sezam.
Neboj, neodrbu.
- Roztomilý pár. - Dávám jim rok.
Udělám další burger na zkoušku.
A zkusím neřešit, jak moc je dnes ve hře.
Možná prubnu dvě vejce.
Mohl by to být tvůj burger dne!
Můžeš ho nazvat "Navrch sluncem zalitý, mráčky schovaný.
Buď pozitivní, Bobe. Všechno bude ok" burger.
- Co? - Kapku dlouhý.
"Pan Mastňák"?
Radši už půjdu.
Ještě týden školy, a stane se ze mě Letní Tina.
A v létě zažiju velké věci.
Jako tu vyrážku, co míváš?
Větší.
Letní Louise by mohla taky leccos zásadně změnit.
Možná. Netrap se tím, jo?
Pardon.
Letní Gene bude nonstop nahoře bez. A bude vyhrávat.
- Bezva. - Pa, zlatíčka.
- Pozor na rozbitý chodník! - Díky!
Den co den sem dolů jdem, odemknem
Dáme vědět všem, že jsme tu
Jsme tu
Další den, kdy nervy zrychlí má střeva
Naděje i bobky, jen neudělat botu, v tom letu
- Nebudu řešit... - Radši neřeš...
teď tyhle strachy
Pan Dowling z banky bude šťastný jak blechy
Jen dá náš burger, naše hranole
Plácnem si nejspíš hnedle
Mít času dost, hoďte nám tu kost
- Ať vládne klid, žádná zlost - Jo!
Zkuste nám kápnout do noty Držte se, už žádné trampoty
Po návratu sem se odvážem Přijdou objetí i pusy
- A hned máknem - Ó Bobby, to slyším ráda
Běhavka přejde, zato strach je zrada
Pravda.
Stačí se držet, stop optimismu nedat
Pak bude sluncem zalitý, naše léto jako vyšitý
Kdykoli ho zahlídnu, srdce se mi, jaj, bláznivě roztančí
Asi takhle...
Chytlavý.
Chci, aby mi pusu dal A pak chci vidět, až půjde dál,
co se vrtí, v zadní části gatí
Bobek?
Myslím, že pravý je můj cit, nic nazbyt
A kdyby to měl stejně, pak by to byl hit
Zkrátka chci jít štěstí vstříc, pak prstýnek navlíct
Ale jen jako, páč je to prdlý Dyť chodíme jen do osmý
Udělám i já, co se v osmý dělá Kdy jako rád máš mě, jako tebe já
Něco od srdce zavěsím na řetízek Povím, čím vzácný je ten dárek
Ráda bych, abys byl v létě můj kluk, víš?
Řekneš jo a jsme zajedno, zadkem zavrtíš
A pak bude sluncem zalitý
Mý léto jako vyšitý
Jeden každej den je mi do zpěvu
Chci hrát jen
Na tenhle ubrousko-net, co vyrobil jsem
A vyvolám převrat v americkým popu
Jeden každý den
Si vnucuju jen, jak skvělá jsem
Jasně, v poho, žádná věda
Netajím, že je mi běda
Kolem jistých věcí, co se mi honí hlavou
A stávají se mojí brzdou
Cítím se pořád malá
I když díky nim jsem vlastně velká
Snad neuslyší, jak o nich mluvím
Bez nich bych byla co, nevím
- Zato tohle léto vidím slibně - Zato tohle léto vidíme slibně
- Že něco se ze mě stane - Že něco se z nás stane
A bude sluncem zalitý
Naše léto jako vyšitý
Myslím, že se do něj vrhnem Pravda, trochu s respektem
Bude to pecka, to klapnout musí Přijdou odvaz, objetí i pusy
Chopím se šance, bez váhání
Vedeme si skvěle, stačí jeho požehnání
PRVNÍ OCEANSIDE SPOŘITELNA
Ne.
Lituji, nelze prodloužit.
Na splacení vám zbývá sedm dní.
Jinak vybavení vaší restaurace zabavíme.
Sedm dní?
Zabavíte, aby se jako nenudilo?
Přinesl jsem vám burger.
- Ne, díky. Maso jsem omezil. - Těpic.
Uzavřu vaši složku.
Vaše výrazy ve mně budí...
Smutek.
Mohli byste odejít?
Můj výraz?
A tohle, můžete odnést?
Jsou tam i hranolky. Nedáte si?
Píšu, než odejdete. Píšu, než odejdete.
A to je průlom, na který jsme čekali.
Bolej mě z toho zuby. A kdo jako čekal?
Kapela! Naše nedoceněná, ale těžce vlivná kapela.
Hopity Hity Entity?
Vy, já a mý ségry.
A drsoň s flétnou, Peter Pescadero.
- Aha, jsme v kapele. - A ten název prošel?
Jo! Jen jsme hledali vlastní zvuk.
A jistě se shodnem, že boduju.
- Natřu ti! Nandám ti! Mám tě. - Zeke.
- To bolí! - Promiň!
Udělám to. Jdu tam, nic mě nezastaví.
Kašlu na to.
Udělám to. A hned.
Ne, zpátečka. Nedám to.
Ale dám. Dám.
Zeke. Zóna pinďoura!
Ne, teď ne. Dej si pohov.
Připravit? Teď!
Louise! Pojď hodit mrtváka.
Vy jste tam a já tady. Ale díky.
Má bobky.
Ne, kdepak. Jo, leda bobky o tohle pohodlíčko.
Spíš, že jí sletí hučka.
Ty máš vítr, že mi sletí hučka. Srabe!
Vtipný. Celkem.
Nechápu, proč tu věc nosí. Je jak malá.
Ty kráso.
Bejby.
Cože? Řekla jsi to slovo na Bé?
Určitě řekla "lejdy".
Já slyšel "kejty".
Já ti proženu kejty.
Klídek.
Copak se děje? Malá hádka?
Blbá banka. Léto sluncem zalitý.
Spíš jak na prd vyšitý.
To zvládnem, Bobe. Bobe?
Eviduje, že mám objednanej burger?
Jistě.
Ten chodník je za trest.
Jeden se málem natáh.
Jak oslavíte ten odklad splátek?
Mám dát udělat trička? Jedno pro mě.
Neuspěli jsme, Teddy.
Co? Nesli jste mu burger!
- Omezuje maso, Teddy! - Klid.
Omezuje maso.
Bobe, zklidni.
Sedm dní, to zvládnem.
Stačí za sedm dní prodat dost burgerů na splátku bance. Takže-
Mrtě.
Což není tolik. To zvládnem.
V Doku Divů bude teď frmol.
Slavěj to výročí.
Jasně, říjnový jubileum.
Kolem projde nohou.
No jo, pravda.
A nohy mívaj hlad.
Hlad zaženou naše burgery, viď?
Jo, nohy mívaj hlad.
Nohy a hlad.
Tak se mi líbíš. Není úleva živit se nadějí?
Než strašit a křičet?
A brnkat na nervy kvůli objednávce?
Jo, ulevilo se mi.
A bude sluncem zalitý- Zpívej!
Léto jako vyšitý
Mě klepne.
Není to tak zlý.
Zvlášť když ujíždíš na dírách.
Nejde použít dveře. Ty zákazník obvykle potřebuje,
aby do podniku vstoupil.
Haló, pane Dowlingu?
Buďte bez obav. Vedeme si skvěle!
Sedm dní!
Vrtěl hlavou, nejspíš ho jen něco šimralo na tváři.
Pozor!
Přijíždí majitel, bohatý majitel.
Hromská díra, Bobe.
- To vy? - Já?
Souhlasím.
Na vině jistě nejsou zvetšelé odpady,
které měl majitel dávno vyměnit.
Trefa, pane.
Je to důležité, Calvine?
Vázne nám propagace Doku Divů a pumpování šampáňa.
Potrvá oprava dlouho, pane Fischoedere?
Jaký se teď píše rok?
- No nazdar. - Žertuje.
- Žertujete, viďte? - Dejme tomu.
Pověřuji tě, Felixi.
Jsi bratr budižkničemu, víme.
Třeba ti plnění děr sedne.
Máš šanci zazářit.
Grovere, deleguji tebe, když už jsi náš cosi.
- Právník a bratranec. - Jo.
A tohle obstará město.
- Nejspíš někdy vbrzku? - Nebo dřív?
Vidíš, Bobe? Díra zmizí.
- Zlatý voči. - Gene.
Pumpnem tam šampíčko?
Rozhodíme zbytek letáků?
Jsem vyřízenej.
"Osmdesát let laciné zábavy, takřka bez uťatých hlav."
Nezvykle nízké množství.
Ano. Kdo by uvěřil?
Přetrval 80 let, aniž by ho zlikvidovaly soudy nebo se zhroutil do moře.
- Jako táta. - Louise.
Můj otec mi odkázal vše kolem, co tu stojí a leží.
- Tápu, nešlo o vtip? - Já měl dědit.
- Pak by to byla švanda. - Si piš.
Tady čtu o živé muzice na "zčásti renovovaném pódiu".
Ano, vystoupí parta s akordeony. HaHarmonikáři. Lidé po nich šílí.
Dál Johnny Jazzové Ruce, kejkle s rukama.
- Nechte se překvapit. - Dík.
A naše kapela, Hopity Hity Entity!
Mluvíš vážně. Dám si raději odstup.
Jedem, hoši. Ať už jsme pryč.
Nashle, burger rodinko. Až přijde čas činže.
Muselo to ven.
- Činže. - Aj, činže.
Pane, jste naše spása!
- Ne, to půjde. - Jejda.
Banka drobet prudí kolem naší půjčky.
Nešlo by činži chvilku neplatit?
Ať umoříme banku?
Chcete mi neplatit činži?
Zazněl tento komický dotaz?
Jen tenhle měsíc.
Felix má recht.
Teď jsem rozpolcený, jinak též sťatý.
Takže řeknu možná.
Zmlkni. Popojedem!
- Frčíme po chodníku - Cha!
- Proč "cha"? - Páč neplatíme činži.
- To nám píchne s bankou. - Řekl možná.
Ale přitom mrknul.
Má jen jedno oko. Nebyl to spíš reflex?
To poznám.
- Čau, Jimmy. - Čau, Tino.
Super. Fakt hloubka.
Jako by nás Země mohla kdykoli spolknout.
Jo...
Páč nás miluje.
Pane Belchere, máte záložní podnik, když tenhle pohltí Země?
Ne.
Louise, pryč od té díry. Běž, prosím!
Jdu teď nahoru do koupelny.
Během oprav se prý neosprchujeme.
Poslední šance.
Imunitě zdar. Brzy dostane zabrat.
Chci jít první. Jen ne opak.
Zamlouvám si chvost. Budu třešinka na dortu!
DEN POTÉ
OTEVŘENO VSTUP MALEBNOU ULIČKOU
Přestaň tam zírat, zaříkávači děr. Pojď spát!
- Dnes ani noha. - Já vím.
- Na splátku máme šest dní. - Jo.
A pan Fischoeder odklad činže nepotvrdil.
Pořád je ve hře jeho "možná".
90 procent "možná" značí ano.
Ani zdání.
Tolikrát jsme řekli "možná" na členství v knižním klubu.
Trubku spravili. Bezva, ne?
Je plastová a modrá, moderní. Jdeme s dobou.
Hej, pane Skleslý?
Co ti to říkávala tvoje máti?
Co já vím? "Něco tady smrdí"?
Ne. Spíš: "Naděje a kuráž tě uchrání všech, víš čeho."
Jo, to říkávala. Asi to měla za průkopnický.
Plus je to pravda. Pojď, jdeme spát.
Zítra tu díru zahrabou a my prodáme mrtě burgerů.
A ty se zas dokážeš ksichtit, viď?
Šťastně.
S nadějí.
- Vyšpulit. - Dost, prosím.
- Nekoukej, rypáček! - Lin!
"Miluju Lindu!"
I já tebe, Bobby! Fajn, na kutě!
Děti, brzy to zalomte, ano?
Važte si nás.
Jericho s Tinou cválal pláží.
Jimmyho nesl jeho Vericho.
Vericho, ze Španěl.
Nestíháš.
Běžím. Tryskem.
Jestli nás chceš dohnat, musíš svlíct džíny.
Kvůli aerodynamice.
Stalo se, bezva!
Máš pravdu. Ve spodkách to sviští líp.
Bok po boku cválali nekonečným pískem.
Dokonalý den. Se vším, co mám ráda.
S tebou, můj věrný Jericho.
Chybí jen, ne, tam jedou.
Čau, sexy zombíci.
Čau, Tino!
Hustý. Ty, něco pro tebe mám.
Jo? Je to, co myslím?
Můj sponko-delník. Spojení sponky a náhrdelníku.
Cool.
Páni, jsem nervózní.
Ve svý fantazii, proč?
Tohle je fantazie?
Neřeš, to mi ujelo.
Divím se, jak mi jde to-
- Rejdění. - Rajtování.
- Co? - Nic.
Počkej, zastavíme.
Hou, Jericho.
Nerada stavím.
Proč jsi nervózní ve vlastní fantazii?
Pochybuješ snad, jestli jsem ten pravý letní přítel?
Prosím?
Cítím pochyby.
Hele, stvoř si vlastní fantazii a tam se vyptávej.
Nekaž to, představo Jimmyho.
Sama to ničíš. Nutíš mě váhat.
Nesmysl. Ztratil jsi džíny nebo rozum? Uznej.
Fajn, buď v poho.
- Sám si buď v poho! - Tino, zklidni.
Co je? Co se to děje?
Bavíme se. Děsně, na blbý pláži!
Ten mě dožral!
To zní dobře.
Táta věci v restauraci užívá moc otrocky.
Díky! Jsme Hopity Hity Entity!
Čus, Kene! Jsi tu!
Nejsi na tý konferenci?
Pak pokecáme.
Chcete slyšet ještě jednu pecku?
Co to?
- Stop. - Cože?
- Stop hraní. - Proč?
Váš rachot budí bolest zubů, meziplanetárně.
- Máte zuby? - Jo, asi jo.
Co si sehnat jiné nástroje?
A srovnat si, jestli hudba je vaše parketa?
Všichni nás žerou.
Jen jsou milí.
Vidíš? Odešli.
Věc se trapně zvrtla.
Nechceme vaši planetu zničit.
Ale nic není nemožné, jestli ten krám ještě rozezníš.
Pááá!
Dík za účast.
Vím, máte fofr.
Dodomeki, Bakaneko, Okoro Kamui, fejkový Burobu plyšáku.
Kuchi Kopi, Bláťáku.
- Jsme tu rádi. - Vtírko.
- Co? - Ty víš.
Hoši, klid. Mám akutku.
Škola. Chloe mi říká bejby.
Co s tím? Nápady?
Vystřelit ji z děla? Úderem karate ji rozpůlit?
Sehnat žraloka a hodit ho na ni? Jen první tipy.
Přihodí ještě někdo něco?
Tak dělo, karate, žralok. Dál?
Proč ti řekla bejby?
Šlo o Mrtváka. Já ho dělat nechtěla.
Poztrácela bych drobáky.
Aha.
Tak jo, taky kvůli čapce. Kvůli uším.
Možná jste si nevšimli, ale nosím je často.
Jo. Teď když to říkáš.
Někteří myslí, Chloe myslí, že se bez nich bojím.
- Což je trhlý. - Totálně.
A proč mě bombarduje slůvky na bé?
Proč uráží? Zrovna bejby.
Právě mluvíš ke svým hračkám.
Teď to nemám vytahovat?
Jste posbíraný.
Sem tam i poškozený.
S klikou, že se vlezli.
Jo, mám jasno.
Čím jsou dětský?
Pravda, nosím je od školky.
Jasně, napadlo mě je třeba odložit.
Přibrzdi. Vážně je nosíš od školky?
- Tu storku neznáš? - Je dlouhá?
Pst! Sem s ní.
Dali mi je naši první den do školky.
Asi jsem měla nahnáno.
Máma je vyrobila a dali mi je, čistě na kuráž.
Jestli jsem to pobral, od školky ti hlava nevyrostla.
Někdo má perfektní rozměr hlavy hned a tečka, jasný?
Tady mají sršet nápady, hoši.
Jak Chloe setřu, sebe pozvednu a obecně zaboduju?
- Bláťáka osvítil nápad. - Tak ho vybal.
Vlez do té díry.
Do díry před restaurací?
Jo! Natoč tam video.
Sama, ve strašidelné díře.
- Na průzkumu. - Zajímavý.
Co se říká?
Mimina lezou z děr, ne do nich.
- To se říká? - Pořád.
- To slyším prvně. - Neva.
Trumfneš mrtváka, Louise.
Sestoupíš do propasti.
Dost cool, uznej.
- Tvůj dech cool není. - Zuby jsem čistil.
Mám tě natočit, jak sestupuješ do díry?
Abys to mohla ukázat ve škole?
Jo, mimina lezou z děr, ne do nich.
Už to neopakuj.
A po mně chceš co?
Řekneš: "Nelez tam, riskuješ."
Polezu, ty se lekneš.
Asi takhle?
Víc to prociť.
- Mám říct: "Zlato, ne?" - Ne.
Co třeba, "Cožé?"
Stačí ten úvod a pak úlek. Dík.
Kdo je pro nechat věc na ráno?
Gene, že zvedáš ruku?
Ne! Naši by mě stopli. Musíme teď.
- Už toč. - Dobře.
Není to tak děsivý.
Jen ve tvý hlavě.
Vzchop se. Velká holko v pyžamu, zaber!
Louise, nelez tam. Riskuješ!
Louise, nelez tam. Riskujéš!
Louise, nelez tam. Riskujéééš!
Stačí. Ta třetí ti sedla.
Nemůžu.
To jsem nečekal.
Nic, pusťme tu věc z hlavy.
Louise, jsi celá?
Jo!
Chtěla jsi během pádu divoce máchat rukama?
Pokud jo, pak trefa.
Přesně o to mi šlo.
Hodíte mi světlo?
Tumáš.
Značí "au", že jsi ho chytla?
Bezva!
Záběr v cajku?
Jo, povedlo se.
Pomůžete mi ven?
Chytím lano a zkusím šplhat, vy tahejte.
- Jako rukama? - Dobře.
Pak zavel.
Jasně, vydržte.
Nesnáším tě, bláto.
A ty sviť, kráme.
Fajn, teď.
Počkat, uvázla mi noha.
Jen noha, žádný důvod k panice.
Všechno bude v poho.
Co to?
Tak jak se držíš?
Teď jde o místo činu. Skvěle. Skvěle.
Tak se mi líbíš, táto.
Mý bejby. Mý sladký bejby.
Dost, mami, nic mi není. S tím bejby se kroť.
Promiň, odpusť. Pojď ke mně.
- Bejby. - Mami!
Někdo zemřel a tebe zasypaly jeho kosti.
Já je měla v puse, puse!
Férově, já ochutnala smrt.
To mě mrzí, Louise, ale tohle je zlý.
Zlodíru asi hned tak nezasypou.
- Zlo. - Gene.
Jo, to se povleče.
Á, seržant Bosco.
Na čištění mají pidinářadíčko.
A obědvají věčnost, používaj pidividličky.
O vidličkách žertuju. Jinak jo, potrvá to.
Do háje.
V žebrech našli zarytou kulku.
Asi na ni neupad, viďte?
Tak, jsme před vaším podnikem. Udělal jste to?
Cože? Ne!
Klid, jen se ptám.
- Jste si jistý? - Jsem.
Já ne. Jednou divně zmuchlal účet.
Byl jsem z toho nesvůj.
- Úplně běsnil! - Gene.
- Zlo! - Zlo!
- Tino. - Jo.
Já mizím.
Zpět na Útvar loupeží, který možná předčí i Vraždy.
To tvrdí každý.
Občas z Vražd škemrají o naši pomoc.
Ty! Padej odtud! Mazej!
Svišti, ani vy tu nemáte být.
Šup do školy a dírám se vyhněte, ano?
Puklinám jakbysmet.
- Mý sladký bejby! Ukaž se! - Mami!
- Máš mě rád. - A ty mě.
- A ty mě.
Je čas se vzít.
Vezmu si tě, vezmu!
Co to zkoumáš? Šutřík?
Louise, to je důkaz! Ten patří policii!
Co? Ten bobrák? Ne. Je můj, zaslouženě.
- Kdo sleze do díry... - Omylem tam sletí.
S řevem a grácií se zřítí?
Sleze do díry.
Co mu uvízne v puse, je jeho. Pravidlo.
Pod tribunama taky!
Uznejte, viděli jste někdy podivnější zub?
Nemusíš tak zblízka.
Vidíš hned zubatou.
Byl v mé puse, Tino!
Jen ho podle mě u sebe necháváš nezákonně.
Neboj, mám jen suvenýr. Ani o něm nemuknu.
Sledujte. Zub mrtvýho muže.
A už to ví celá škola.
Vlezla jsem do propadliny.
Našla kostru a ten zub málem polkla.
Slyším, že fakt drsný?
Jako mega mrtvák?
Jo, asi, nehoním si triko.
Bylo to těžký drama, celý jsme to natočili.
Stačí převést do formátu, co má kdekdo.
Táta má tenhle přehrávač.
To ti jen připadá.
Dotazy?
Ty jo, Eli ti dal na řetízku svůj fixátor?
Tak romantický.
Jo, v létě spolu budem chodit.
Ty, a nepotřebuje ho?
Jsi doktorka?
- Nešil. - Kde máš pager?
Možná se hodí tě právě teď věnovat.
Jídelna, magická atmoška.
Jen věcičku rozmotat.
A extra moment procítit.
Zeke, hoď nugetu do pusy.
Ok.
Házej znova.
Ještě jednou.
Děs, furt lapá nugetky do pusy.
Celou osmičku.
- Ještě. - Sbalíme to?
Chci být ten, co pusou chytil nugetku.
Víc než cokoli. Jinak jsme dřeli marně.
Jasňačka. My to dáme.
Teď se to asi nehodí. Má toho moc.
Ale pořád to nevzdávám.
A proto zakládám nadaci Děcka z Díry.
Pomoc těm, co zažili díru.
Změní vás. Každý to nezvládne.
Čtvrťáci, proč nesedíte?
Nebo sedíte? U vás těžko říct, prckové.
- Heleďte! - Louise?
Pověz, odkud máš tu čapku?
Chci podobnou pro neteř.
Jsou jí tři, zbožňuje zajdy.
Dejte si pohov, účo.
Proč? Chci ji potěšit.
Nočníček jí moc nejde.
Je to boj.
Ahoj, Louise. Výživně sis pochutnala?
Posmátá Chloe. Smát se budu já jí.
Ne ona mně.
- Co je? - Nic.
Fajn, ozvěte se. Děkuji.
Kolikrát je v normě volat domácímu a nechat zprávu?
Různě. Jsi oblíbenec?
Je k nevíře, že jsme tak dlouho žili nad mrtvolou.
A mnou to nehlo.
Kdo byl ta kostra?
George Washington?
Nikdo jiný mrtvý mě nenapadá.
Ať to byl kdokoli, krutě ho zavraždili.
A pak ho vrah-pohřebák krutě pohřbil.
Nejspíš ve znamení Štíra.
Ještě mu brnknu.
Brzdi, Bobe, brzdi.
Lin, banka nepočká.
Máš novou hlášku.
Zbývaj čtyři dny.
Zaplatit naráz činži i bance nedáme.
Burgery nejedou.
Teddymu jely.
Fajn, nekupuje nikdo kromě Teddyho.
Jémine, mluví o naší díře.
Kostru nalezenou pod Ocean Avenue ztotožnili.
Pohřešovaný Daniel DeAngelo pracoval v Doku Divů.
V parku proslul jako Cukrák Vaťák Dan.
Cukrák Vaťák?
- Ten od corndogů? - Mami, pst.
Policie nám sdělila,
že dnes vzala do vazby podezřelého.
Vida, mají podezřelého.
Naši díru, místo činu, můžou zasypat.
Brzy se ozve i pan Fischoeder.
S tím, že nájem nespěchá. A my budem za vodou.
Za vodou s velkou dírou, pecka.
Možná máš recht.
Pardon, že jsem jančil. Odpusťte.
Doplňujeme, zcela aktuálně.
Majitel Doku Divů, Calvin Fischoeder, byl zatčen.
A obviněn z vraždy Cukráka Vaťáka.
- Cože? - Ty bláho.
- To je špatně. - Teď přímý přenos.
Pane Fischoedere, váš komentář?
Nikoho jsem nezabil.
Tím snad máme jasno.
Další dotazy zodpoví
můj osobní právník Grover Fischoeder.
Prokážeme nevinu mého klienta.
Jistě, v tom těle našli kulku z bratrovy zbraně.
A mnozí slyšeli křik:
"Zabiju tě a tvý tělo pohřbím, kde ho nikdo nenajde."
Ale kdo z nás nevyhrkl stejná slova
ve víru hazardu a bouřlivé noci?
Nikdo. Ta slova řekl každý.
Možná z basy cinkne právě nám.
Hele, počasí.
Jináč oslavy v parku pokračujou.
Ceny atrakcí jsou prý poloviční a popcorn zadara.
Jo, venku je cvrkot.
Lidem zjevně nevadí, že ten park patří vrahovi.
Moci tak jít za lidma.
Kdyby restaurace popošla.
Přeskočila díru.
Proč nemá dům nožky?
To by se šiklo.
Či motor a kola?
To jsou auta.
Jasně, auta.
Ó, bože.
Ó, ne.
- Ó, kruci. - Je táta v poho?
Ó, ne.
Ó, ne, ne, ne.
Tati, nerad ruším tvý dumání, ale podáš mi pilaf?
- Bože. - Ne máslo.
Vlastně, to je lepší.
Ó, ne.
Jak se cítíš, brouku?
Těžko říct.
Před dětma u večeře jsem se držel.
Ale mám strach.
To bych nepoznala.
Náš domácí skončí v base.
Banka se neslituje a podnik přijde o vybavení.
My skončíme v bedně na ulici. Tak dopadneme.
Bobe, potřebuju tě. A děti taky.
Ve smyslu? Potřebujete, abych nezkrachoval.
Ne, zkrachovat tam dole není tak zlé.
Jako zkrachovat tady.
Ochablý svaly?
Ne, tvé srdce.
Chápu, jsi teď Bob Smolař.
Ale tam uvnitř je i Bob Snílek.
Co si toužil otevřít restauraci.
Dát jí své jméno.
Péct praštěný burgery z nezvyklých ingrediencí.
Denně originál.
"Praštěný" burgery jsem určitě nikdy neřek.
Dyť víš, super osobitý.
Je fuk, co jsem řek. Bob Snílek bude asi trouba.
A Bob Smolař prostě vidí věci, jak jsou.
Víš, jak utřeš Smolaře?
Jak?
Trefou do kulek.
Odpusť. Ale víš, co myslím.
Jde o metaforu. Jako tohle.
Dost! Když věc děláš, není to metafora.
Ale je.
Jdu spát. Dobrou.
A kdo ví, třeba je pan Fischoeder nevinný.
Pustí ho, my zacálujem bance.
S jeho nevinou se uvidí, teď jde sedět.
Jeho páska přes oko se bude vězňům líbit.
Ta se do vězení hodí. Máš, jak začít konverzaci.
Ahojda. Užijte si školu.
Gene, snad jsme tu matiku zvládli.
Střílela jsem od boku. Čtyři.
Taky doufám. Dobrý odhad.
Fajn, akutka porada.
Cože? Teď? Tady?
Jo, něco hoří.
Ještě před školou, akutka?
Jde o to, co se děje s ofinou Tiny?
Celý ráno mě dráždí.
- Co jako? - K věci.
V noci jsem slyšela naše.
Restaurace má trable.
- Klučičí? Holčičí? - Všecky.
Pan domácí nesmí do basy.
Jinak naši nedokážou splatit bance, a hotovo.
Restaurace končí.
Jak mámu s tátou zabavíme?
Bez restaurace?
Dáme je na sporty?
Dobrá zpráva je, že pan domácí je asi nevinný.
Nevinný? A co to obvinění?
Proč ho ta díra nerozhodila?
Pohřbít někoho na stejným místě,
nezatlačíte na to, ať se zasype?
Nebo aspoň důkaz šoupnete potají někam jinam?
Jako ty každou noc deníček?
To nedělám.
Teď k plánu.
Jdem za školu.
- Ne. - Jo.
Chce to sehnat důkazy, svědky.
A začít hned.
Když to nespáchal pan domácí, pak kdo?
Podle mě došlo k hádce dvou světských.
- Nesvatý hádce. - Uhm.
Čórneš zbraň majiteli.
Zúčtuješ s Cukrákem Vaťákem, vražda ti projde.
Co s tou teorií uděláme?
Vydáme kreslený román.
Ne, zajdem za kámošem Mickeym.
Je teď světský. Ví, co se v parku šušká.
Vše potřebný jsem vzala.
Sváču, žvejku, lampu.
Sváču. Jsem za.
- Lampu? - Když se setmí.
Dyť to podnikáme místo školy.
Lampu pusť z hlavy.
Vezmem si kola, jo?
Fajn. Stejně jsem úkoly odflákla.
Supr. Proklouznem kolem zadních dveří.
Nesmí nás vidět.
Přikrčit a za mnou. Tvařte se jak odpadky.
Nebo mývalí bobky.
Zabodovali jsme.
Bezva. Za domácího, restauraci, vyřešení vraždy.
Na tři. Raz, dva, tři.
Za domácího, naše, vyřešení vraždy.
Já bejby? Chloe je trubka.
Frčíme.
Tak by měl začínat "Zákon a pořádek".
POPCORN ZDARMA JÍZDY ZA PŮL
Ahoj, hledáme Mickeyho.
- Mickeyho? - Jo.
Hnědý vlasy, dělal banky, teď dělá tady.
Jasně, Mickey. Visí mi 3,75.
- Tři dolary? - A 75.
- Centů? - Jo.
Je u Horor-dráhy?
Má až druhou směnu.
Kde bydlí?
Připomenem mu i těch 3,75?
Bydlí ve Světskopolis, jako většina světských.
To dává smysl.
Kde je Světskopolis?
U psího žrádla vlevo, ale bacha.
- Tam ne? - Kudy dál?
Kolem stadionu.
Nos vás povede, pak vlevo. Bacha.
Je důvod, proč říkáte bacha?
- Nelezte tam. - Ok.
Jen pro ujasnění, ale proč...
Máte otevřeno?
Ne, jen jsem tady uváznul.
Jo, jedem. Všecky atrakce dneska za půl.
Nevyužít tu láci by byl fakt zločin.
Nový poutač, jistě zaujme.
"Díru v rozpočtu vám neuděláme.
Vstupte uličkou.
Bez obav. Těší se Linda a Bob."
Bereš to jako profík.
"P. S. Ulička čpí močí, podnik ne."
Bobe. Hlína.
- Hlína? - Hlína.
Vstávám.
Hlína. Zasypou díru.
Jo. Bezvadný.
- Kam odjíždí? - Skončili.
- A hlína je jim fuk? - Tu už neřeší.
Zaházíme ji sami?
Nejspíš někoho pošlou. Hlinstalatéra?
Pěkný. Malebný kopeček.
Ani ne. Patří do té díry.
Bobe? Lindo? Pojďte se mrknout.
Mobilní Bob Burger Kantýna.
Můžete prodávat na ulici.
Vyrazit kamkoli. Pumelice ulice.
Gril z domova, jen jsem přidal kola.
A tyhle madla, aby šel řídit.
Má chlaďák na pití. Tady stříšku.
Prostor na housky a přísady.
Ty griluješ, Linda servíruje, já strkám.
Takže budu celou dobu s váma.
Podržím vám úsměv na rtu, podržíme se navzájem.
- Smích, láska, poznání. - Teddy, Teddy?
Je hezký, jak se snažíš.
Ale na pouliční prodej nemáme licenci.
Slíznem pokutu.
Neboj. Poldy ohlídám.
- Radši... - Boží.
- Co prosím? - Že boží.
Lidi nejdou za burgery, burgery jdou za lidma.
Má glosa, že nemáme licenci, zjevně zapadla.
Běž, Bobe. Nejde o zákon, ne?
Jako síťka na vlasy.
Měla bych, ale nenosím ji.
Jde o zákon. V obou věcech.
- Chce to dnes něco prodat? - Jo.
- Banka počká 4 dny. - Pravda.
Uznej.
Fajn, jen protože jsme zoufalí.
Nesmíte zavřít. Neměl bych proč žít.
- Teddy, kývnul jsem. - Supr.
Nažhavíme ten zázrak?
To si piš.
Klid, žádný problém.
Omrknu přívod plynu, asi jsem to moc ohulil.
Vy obstarejte mletý hovězí.
Pohodlný boty.
A mně zástěru, ať máme něco jako uniformu.
Mám nápad.
Bobe, běžím domů, hned se vrátím.
Bobe, pro maso.
- Prosím, nekřič. - Jasně. Pro maso.
Smrdí to tu po všem, co jde do žrádla umlít.
Takřka jejich slogan.
MLSOUN "Mletý mls"
Mně se to nezdá, nikdo tu nebydlí.
Nevím proč, je tu krásně.
Slyšíte?
Znějí naštvaně.
- Mrknem tam. - Tak jo.
Chybí mi škola. Najednou mám rád zlomky.
Jo, právě strašně toužím pochopit fotosyntézu.
Je to Světskopolis?
Možná se nehodí rušit děsivou světskou zábavu.
Jako by se hádali, koho kuchnout.
Uvidí nás a budou mít jasno.
Ale třeba se pletu.
Oni si hrajou s kachničkama?
Jako malí?
Štístko, kačko. Štístko. Kruci.
- Děcka. - Čau, Mickey.
Co vy tady?
Vy nekupujete drogy.
Nepolknu ani pilulku.
Jen v jídle.
Máme na tebe pár dotazů.
Mickey, hraješ.
Přeskočte mě.
Hrajem šťastný kačky, ale po našem.
Asi švanda.
Víc piva a křiku, než když je hrajou děti v Doku Divů.
Jo, pijem na Cukráka Vaťáka.
Proto taky sázíme,
šťoucháme do sebe, občas i pěstí.
První směna vzpomínala decentně,
na jeho starým fleku.
Druhá směna to pojala takhle.
- Už se ptej. - Zeptám.
Pospíšíš si?
Vydrž. Nevybalím:
"Mickey, kdo ze světských sejmul Vaťáka?"
Ptáš se, kdo z nás sejmul Vaťáka?
Vyznělo to tak, viď?
Vetřete se do Světskopolis
a tvrdíte, že světskej zabil světskýho?
Asi jo. Má recht?
Stačí, že jednoho z nás sejmul pan Fischoeder.
Šéfovská vizitka na houby, co?
Přesně.
Ale házet to na nás?
Klídek, jsou to děcka.
Malí poliši. Fízláčci. Maj i ty, víme?
Všude vlezou, číhaj v krabicích.
Né, tyhle znám.
Poldíci? Jen burger bejbíci.
To slovo vynech.
"Burger"? Pardon, karboš?
To už je přes čáru.
Fischoeder sejme Vaťáka, teď tohle?
Mám sice kérku dýky, co srdcem a lebkou proniká,
s textem "uvnitř mrtvý". Ale city mám.
Někdo je šťastnou kačkou s klikou
Některý se dřou a sotva vyjdou
A jasně, jsme banda pochybnejch chlápků a dam
- My si svý odkroutili - Jo
- Činy zlý odčinili - Většinou.
I naše poklesky
Teď prodáváme smaženky a klobásky
Zrovna vzorný holky a hoši nejsme
Nejde ale, že šéf přijde a nás sejme
Dělat tady je jak na horský dráze
Dneska uklízíš zvratky, zejtra tě hledaj, stav nouze
Je opruz děsnej
Mít pak šéfa
- Co solí pod psa - Co solí pod psa
Pak tě odkrouhne
Šťastný kačce se daří
- Jako klikaři - Jo, přesně tak
- Ale nám ne - Kdepak.
- My jsme smolaři - Zpívej.
Svět na houby Dři jak dři
Jen hrát šťastný kačky ho rozzáří
Bezva, bavte se.
Můžem to zabalit?
Někdo jako kačka kliku má
Řekli jste svý, teď mluvím já
Váš život není plnej běd
Co je fakt zlý? Mít devět let
Nedávno se věci zvrtly
Holka ze školy mě nazvala bejby
Cože?
Jo.
I když jsem malá, berte jako pravdu
Že právě já vyřeším tuhle vraždu
Podle vás Fischoeder musel to být
Já najdu důkazy jak ho osvobodit
- Jsi dítě jen - Opruz děsnej
- Jak slýchám - Mít pak šéfa
- Dej pokoj - Co sotí pod psa
- Běž si hrát - Pak tě sejme
- Kačce se daří - Svět na houby
- Jako klikaři - Dři jak dři
- Než ukážu - Radši budem hrát
- Jak se věci maj - Že se zadaří
Ukážu jim, že nejsem z pasty
Ukážu jim kuráž mnohem větší než ty
Mi přičítáš, že jsem malá přece
Tak či tak, všem natřu hladce
Tady jsme skončili.
Mějte se.
Houby poldové.
Poldové takhle netrsaj. Leda takhle.
Spíš Světsko-kecopolis.
Mě dostali.
Asi tam oslavím narozky.
Bezva nápad.
Téma bude "naštvaný".
Pěkný.
Jsem paranoidní, nebo nás ten děsivý světský sleduje?
Došlo mu, že nás zapomněl sejmout?
- No nazdar. - Rychle, sem.
- Slepá ulička. - Horší než kulka.
- Tino, proč jsi řekla sem? - Já ne.
Pardon, děsit jsem vás nechtěl.
Ne, jistěže ne.
Jen sledujete děti do uliček. Odvaz.
Můžeme vám nějak pomoct?
Zajímá vás, kdo chtěl zabít Vaťáka Dana?
Zajímalo, ale už ne. Máme jiný zájmy.
Něco vám musím říct. Nechtěl jsem před partou.
Nevoní jim to.
Posloucháme.
Bez očního kontaktu.
Tu noc, kdy Dana viděli naposled, jsem tam byl.
- Vážně? - Jo.
Hráli jsme šťastný kačky.
A jo, Dan a pan Fischoeder se rafli.
Pan Fischoeder na Dana vrhal kačky.
Řval "kačni si", to nás mátlo.
To chápu.
Já se tam pak vrátil pro svůj antistresák.
Zbyli jen Dan, pan Fischoeder a jeho bratr Felix.
Křičeli a házeli po sobě kačky.
Počkat. Felix hrál taky?
Ne, nehrál.
Pan Fischoeder mu to nedovolí,
protože Felix dává kachnám různý jména a vlastnosti.
A to hru zdržuje.
Proto bylo divný, že se objevil.
Nikdo z našich ale nepřipustí, že to mohlo bejt jinak.
Ty bláho. No jasně.
Felix Fischoeder. Typický Felix.
Má přístup k bratrově zbrani.
Hádal se s panem Fischoederem i Vaťákem.
A především měl motiv. Chtěl to na bratra hodit.
Ze vzteku, že jeho bratr nemá rád, jak kačky hraje?
Ne, když pana Fischoedera zavřou, Felix tuty získá jeho peníze.
Musíme na policii.
Nevadí, když já nepůjdu?
Musím do čistírny pro prádlo, už uschlo.
- Jo, neva. - Ok.
Frčíme, frčíme.
Dík, jsi děsivej, ale fajn.
Čau.
Všechno nachystaný.
Nač je tohle?
- Na olivy. - Co?
Napadlo mě, kdybys měl olivy, dáme je tam.
- Ty... - Když čekáš na burger,
ďobneš si zatím olivu.
Jasně.
Jedny mám, dáš mi to pak.
Bob Burger Kantýna je kapku víc nóbl než restaurace.
Zvykneš si.
Co Linda? Zamrzí ji,
že tuhle švandu propásla.
Tadá!
- Co se děje? - Já vím.
Bez dotazů.
Obstarám reklamu.
Vzala jsem Geneův kostým, povolila rozkrok a bingo.
Já popoženu prodej, ty vozík.
- Ale bikiny. - Je léto.
- Sex prodává, brouku. - Jo, Bobe.
To je sexy? Burger v bikinách?
Jasně.
Tak jo, jedem.
- Jej. - Bezva.
Jak ve snu.
Radši mlč.
Byl hezkej.
Bez Lindy, jen s burgerem.
I tak si ho nech.
Jsem šťastnej jak blecha. Spasíme restauraci!
Seržante Bosco?
- Málem mě kleplo. - Pardon.
Zaskočit poldu.
Já mám zaskočit vás.
Co chcete?
Šli jsme na okrsek, kde asi bydlíte.
Nikdo z Vražd nás nevyslech.
A na Loupežích řekli, že máte sledovačku.
A prokecli kde?
Prý kde řádí motorkářský gang, my hned:
"Jednooký hadi?"
Oni, že jo. A my zas: "Ty známe."
Žasli: "Cože?" A my: "Jsou v poho."
Skrčte se, šup!
Sám se krčte.
- Gene. - Pardon. Už se krčíme.
Co jako sledujem?
Motorkáře.
Jo, ale při čem?
Máme echo, že čórli karaoke mašiny.
Hlídkuju, jestli nepřevážej zboží.
To mi nezní jako jejich parketa.
Rozvlň jako conga tělo a ukaž
Že víš, že udržet se nedáš
Aha.
Hlavně vám jdem říct, že policie má nepravého.
Pan Fischoeder Vaťáka nezabil.
To jeho bratr Felix.
Děcka, nemáte být někde jinde?
Kde jsou knížky a dospělí, co raděj?
- V Knihách? - Ne.
- Ve škole? - Jo.
Někteří myslí, že máme být ve škole. Jo.
Tino, restaurace, jasný?
Když domácí půjde sedět, končíme.
Na dně.
Kde se dějou fakt divný věci.
Padejte. Pryč z mý sledovací káry.
Běžte jako děcka chytat pulce.
- Chytat pulce? - Jo.
- Pulce? - Jo. Tamto, co vyroste v žáby.
Víme, co jsou zač.
Ujištění ale nezaškodí.
Jsme z města.
Chápu. Jste jen z Loupeží.
Nemůžete pomoct, patří to těm z Vražd.
Nic o případu nevíte, že ne?
Vím věci. Všechny potřebný.
Vybalte jednu.
Vím, co nevědí média.
- To určitě. - Si piš.
U těla našli manžetový knoflíček.
- Fakt? - Dost unikátní.
Na zakázku. Banán, s promoční čapkou.
- Nóbl. - Světský tohle nenosí.
Jsou spíš na tílka.
Vím, nepasuje to.
Prohledali Fischoederův dům, a nic.
- Hm. - Jo.
U Felixe tuty nehledali.
Vzhůru k Felixovi, akce knoflíček.
- Běžte! - Hrůza plán. Na hlavu.
Prima. Odcházíte.
Protivně tlachat jinam. Papa.
Seržante, víte, že máte na střeše maják.
Co? Do háje! Sakra!
Nic, nezmerčili mě. Klid.
Mazejte. Kšá, kšá!
Zdar, svišti.
Zdar, Kriťáku.
- Prudíte poldu? - Ne.
Nejsem polda. Proč?
Sakra! Do pytle!
Mejlka, jste náhodnej týpek.
Nemohli vidět odznak na palubce?
Nebo kafe "Seržant Bosco"?
Stačí, běžte!
Čerstvý žhavý burgery. Sexy burgery.
- Lin? - Co?
Kdo si dá burger?
Vypadá jako podivná šlapka?
Ani ne.
- Co burger? - Super.
Nikdy jsem nejed venku.
- Vážně? - Ahoj.
- Prodáváte burgery? - Jo.
Dám cheesburger.
Proč chcete burger?
Mám hlad.
- A zahlíd jste? - Vozík.
A osobu v kostýmu?
K nám nepatří. Kšá!
Ó, Bobe.
Čerstvý žhavý burgery. Sexy burgery.
HYGIENIK
Bobe, Hugo!
Inspektor hygieny?
Těpic. Ví, že nemáme licenci.
Měl jsem tohle slyšet?
Skrčte se.
Fajn, ale jsem z toho vedle.
Náhodička, nic víc.
Začnu užívat balzám na rty
a pak i ty?
Nemůže tě to těšit?
- Užij si ho. - Sláva.
Uvidí nás.
Schováme se v Doku Divů. Teddy, padáme.
Baštím burger.
Musím taky?
Jo, nenápadně.
Půjdem, Rone?
Promiň, musím se namazat.
Stromový dům. Poběžte.
Nebe? Myslíš nebe.
Spíš říká, že jsme jedničky.
Ale ne úplně "tady".
Mě raní. Říkám, že tam vylezem.
A poohlídnem se po Felixovi.
To dává smysl.
Felixi Fischoedere?
Vezem tu vířivku, co jste si objednal.
Ok, není doma.
Sláva.
Hledáme manžetový knoflíček.
Vystudovaný banán.
Jen na okraj, možná jsme v domě vraha.
Jo. Když se vrátí, přepereš ho.
Fajn, nevrátíme se ven?
Jestli jsou fuč?
Nebo zůstanem? Prodáme pár burgerů?
No já...
Co? Ať mají na atrakcích co zvracet.
Hele, u Bob burgerů se dělá fronta.
My nejsme Bob burgery.
Pracujem teď tady.
V Doku.
To ne, ale chvilku snad zůstat můžeme.
A název stejně nesedí.
Madam, pane.
Na výběr je cokoli z horní třetiny menu, na přední straně.
A cokoli najdete uprostřed vlevo,
ale vzadu.
A během čekání si klidně dopřejte olivu.
Parátko prosím vrátit.
Bob se tváří.
Nevadí, nechte si ho.
Nic. A hledali jsme všude.
Tuty není v tomhle měkoučkým svetru,
nejde se ho nabažit.
Nebo tu je? Hledám dál.
Dorazil jsem.
Je tu. Rychle schovat!
Jsi doma?
Tohle jsme nezvládli.
Gene, jen trčíš u zdi.
Kde by mě nečekal.
Všichni do šatníku.
Zajdu nahoru.
Pro něco ze šatníku.
Všichni ven!
Co támhle?
Jo, fofrem.
Moc pěkný.
Prima.
Nekoukat, nekoukat.
- Můžeš. - Ne.
- Fanny. Koukej. - Ne.
- Dej si říct. - Ne, jsem ospalá.
To je Fanny? Nemá sedět v base?
Asi už ne a chtějí to dát do kupy.
Jiskří to tam.
Fanny, Fanny.
Můj cestovní ohoz.
Nadchne tě.
No tak.
Ze země se prchá jen jednou.
Zasloužíme vypadat k světu.
Mně se prchat nechce. Je to daleko.
Ale sekne ti to.
Joj! Co si vezmeš ty?
Čapku, co vypadá jako šortky, a naopak.
- Ok. - Budeš mrkat.
- Kecáme, nebo balíme? - Pa.
Dobře. Brzy se sejdem.
Frnknu odtud, frnknu odtud, frnknu odtud
Felix a Fanny to na Fischoedera ušili. A teď se chystají pláchnout.
To je k nevíře.
Chce to vyvětrat.
Pěkně otevřeme.
Myslím, že půjde sešplhat.
Tino, ty první.
Cože? Ach jo.
Divný místo na špinavý nádobí.
Nediv se, je to vrah. Možná.
Jo, vrah klíďo nechá svý nádobí kdekoli.
Gene, zkus ty dveře.
Gene, cos to vyved?
Nemám páru.
Tohle mi v budoucnu pomůže při porodu.
Díky.
Bezva. Ten jezdící balkon mi vrtá hlavou.
Podle mě přes něj dostává jídlo a vrací nádobí.
Pak je boží.
Taško, taško, teď poletíš.
Teď nás uvidí.
Co jsem zapomněl? Mentolky mám.
Šortky na spaní mám.
Jsem v cajku.
Ubrousky.
Na místě si najmu utěrače.
Sláva.
Zmizí nám. Musíme za ním.
Ne, to zavání.
Gene, podrž mě.
Dá se najmout utírač?
DOK DIVŮ
Jsem v poho.
Fajn. Sledujeme ho.
Jeho plán řeknem policii.
Já chci jezdící balkon.
Prosím. Normálka burger Doku Divů.
Prodej nám frčí.
Teddy, vozík je ideál. Totiž, ne ideál, ale super.
Maličkost. Rád pomůžu.
Možná bychom měli popojet.
Ať nás nenačapaj.
To se nestane. Zapadli jsme, Bobe.
Fotila se se mnou rodinka.
Viděl jsem.
Udivilo je, jak jsi mezi ně skočila.
Šťastná rodina.
Přesun do bezpečí?
- Fajn. - Popojedem.
Měníme místo, lidi.
- Lin. - Klídek, Bobe.
Vedem si skvěle.
- Co to? - Zpátky. Couvej.
Je tu cukrová vata, fotka a svíčka?
Pomníček Vaťáka Dana.
Ó ne.
To nic. Dám ho zas hezky do kupy.
Aj, rozbil se.
To už nepostavím.
Nikdo to neřeší, ne?
- Co to? - Jejda.
- Dopr. - Jako vážně?
No, proč to bylo zrovna tam?
Páč to bylo jeho místo.
Beru, to je dobrý důvod.
Na tom pomníčku jsme se nadřeli. Celkem.
Plus, co jste zač?
My, nikdo.
Bere do ruky trubku?
Ne, hotdog. Stejně.
Navrhuju park asi opustit.
K východu neprojdem. Ani přes něj.
Těbůh. Ok, mám nápad.
Lindo, Teddy, zdrháme.
Jo, jasně. Fofrem.
Dovolíte? Hopla.
Proč Felix jede do Doku Divů, když chce pláchnout?
Je park v mezinárodních vodách?
Touží ještě vyhrát zlatou rybku?
Kola do parku nesmí.
Jasně, víme.
Ale jsme kámoši, takže v poho? Díky.
Vím, Felix je vrah.
Ale že chce pláchnout spolu s Fanny, je vlastně milý.
Prostě ona a on, spolu na útěku.
Cože? Tino, zklidni hormony.
Jo, neboj.
Čau, Tino. Popravdě nemyslíš na Felixe a Fanny, viď?
Snový Jimmy, co ty tady?
Myslíš na mě. Myslíš na tohle.
Bum, bum, bum.
Ty kráso.
Na to nemám čas.
K věci, co se chceš zeptat.
Nemáš bobky, že řeknu ne. Spíš, že řeknu jo.
A že mý pravý já se nikdy nevyrovná tomu snovýmu.
Trhni si, Jimmy, teď ne.
- Promiň. - Jsem ok.
Tino, soustřeď se.
Jo, v klidu, už jdu.
Zmizel nám. Bezva.
Támhle je pódium.
Brzo nashle. Těžce tě rozvibrujem.
Máme našlápnuto. Ať si některý roboti kecaj, co chtěj.
- Cože? - Nic!
Golfový vozítko.
A parkuje před Domem smíchu, kovanej zločinec.
Co tam pohledává?
Fakt mi to sekne.
Skrčte se!
Děkuji.
Fofr, fofr.
Á, zaparkováno.
Krtinec?
Mám Krtinec ráda.
Atrakce doporučená prarodičům a srdcařům.
S tátou nás bere.
Co se tam děje?
- Asi ho dostali krtci. - Jdeme.
Pitomej stojánek. Počkej.
POZOR! VYSOKÉ NAPĚTÍ NEVSTUPOVAT
Nic neslyším.
Píšou "nevstupovat", já-
Aha, jdem dál.
Co to?
Kam zmizel?
Tlačítka. S těma si rád hraju.
Klika, žes nezmáčk ten.
Auvajs Au Au
- Fešák. - Ne!
Setřásli jsme je, dobrý.
Uf, honička kvůli pomníčku.
Tak, hezký gesto pro kámoše, kterýho zavraždili.
A předstíráme, že jsme zdejší. Přitom je obíráme.
A já jsem obr burger. Možná mají hlad.
- Jsou tu. - No nazdar.
Běžte, běžte!
- Jo. - Uhm, uhm.
Mám nápad. Na rohu běžte vlevo.
S vozejkem to vemu rovně, daj se za náma.
- Marná snaha. - Díky.
Postarej se o Lindu.
Zahni, zahni.
Jasně.
Pardon, pardon.
Máme je nahánět?
- Jasně. - Pohni.
Marná snaha.
Kde to jsme?
Prošli jsme časovou trhlinou?
Kvantovým skokem.
Kam zmizel Felix? Plus, jak odtud?
- Kdyby zaútočil? - Děcka?
Co vy tady? Slyšely jste mě lulat?
Děti?
Pane Fischoedere?
Vy, v tajném klubu?
Co vy děláte v tajném klubu?
Máte být zavřený.
- Dal jsem kauci. - Kruci.
Jo, z kavalce mě braly záda.
Jak jste pronikli?
Že jste při hře mačkali tlačítka?
Jasně, od toho jsou!
I auvajs knoflík?
To jste se nebáli?
Tak jo, můžete jít. Pa.
Calvin a já máme obchodní jednání.
Zase ten děsivý výraz. Proto bys měl nosit vousy.
Víš, že nemůžu!
Dáte nám chvilku? Musíme se obejmout.
- Máme se tak rádi. - Hnus.
Řeknem, že to na něj bratr ušil.
Pak ho dostanem pryč, než mu Felix ublíží.
Hezký pocit.
Jo, rád si zopáknu.
Dřív záchrana restaurace, jo?
To nám bodlo. Pane Fischoedere, můžete na slovíčko?
Neobjímám se.
- Co je to? - Gene!
Můj milovaný nástroj.
Váš bimbas?
Můj Orchestrion.
Ten je boží.
- Zajímavé. Smím? - Pravda.
Část starého lunaparku.
Zde bylo Orchestriorium.
Zde začínala naše podmořská atrakce,
Poseidonovo tajemství. Trefný název, až teď jsem ho ocenil.
No jasně.
Když náš otec molo koupil,
postavil Dok Divů na starém parku a tento prostor ukryl.
Uzavřel pod Krtincem.
A hejá!
Monstra vítězí.
Vypadají na delfíny.
Delfíny dříve měli za monstra.
- Pane? - Smím?
Prosím, hochu.
Půjčíte to naší kapele, až bude v létě v Doku hrát?
Přesun bude snad hračka.
A když nám tu věc půjčíte, nehodí se
udělat z nás hlavní hvězdy?
Sotva. Tahák je Johnny jazzový ruce.
Gene, přestaň odbočovat.
Zájem o minikáry z 50. let?
Co jezdí potají pod molem?
- Jo! - Ne.
Bezva.
Jasně, schovávačka.
Pod moly se skvěle skladuje.
Tam jsou části starých atrakcí.
Koně z kolotoče!
Exkurzi vedu já.
Kolotočoví koně, tam.
Zmrzlina, kdy se nám zamane.
Zdar. Nashle.
Sklad plyšáků, když se potřebujete potulit.
Je jich tu nějak málo.
Možná máš pravdu, Felixi, že ožívají.
Já to říkal.
Zde býval dětský koutek alias bar.
Zavřel se.
Jo, děti nezvládaly alkohol.
Fajn, tohle máme úspěšně z krku.
Felixi, to na vašich zádech je skvrna?
To snad ne!
Pane, musíme vám něco říct.
Jde o Felixe. Myslíme, že on...
Grovere, milé, že ses přidal.
Svedeš někdy tu skluzavku sjet s grácií?
Jednou.
Už se zlepšuju.
- Ne. - Ani zdání.
Čas Orchestrionu.
Děcka?
Skvěle, že tu máte děti.
Nazdar, děti od díry.
Hele, právnickej, máte chvilku na konzultaci?
Určitě. Jen malý pokec o mým soudním případu.
Tino, chtěla jsi něco probrat s Felixem?
- Nechtěla. - Běž to probrat.
Vážně? Radši si to odpustím.
Tino, za Felixem. To dáš.
Ty jsi dáreček.
Pardon.
Co abych ti dal vizitku, můžeš...
Vaťáka Dana zabil Felix.
Hodil to na bráchu.
Cože? Ne. Ne.
Jo. Víme, že chce odtud zmizet.
To máš pravdu. Oba plánují odjet ze země.
Proto jsou tu. A já taky.
Chtěli přinést audioknihy.
Většinou omalovánky. Netuším, jak to funguje.
Do háje, prchnou spolu? To nedává smysl.
Mám se přidat?
- Ani ne. - Ale jo.
- Ale ne. - Jo.
Ne, díky. To zní dobře.
Co jsi to zahrál? Hraj dál.
Bezva zábava.
Tak, máte nějaké zprávy o Fanny?
Jo, zase spolu pečem.
Prima. Její vražedné sklony ustoupily?
Je to lepší. Dík za optání.
Moje Fanny bú-bú.
Máte ji rád.
Víc než sám sebe v tomhle.
Ale co když vaše city k ní a to,
co je pro vás láska, nepůjdou dohromady?
Jak to většinou ve skutečnosti chodí?
To zní hloubavě.
Co nesplněná očekávání?
Co když něčí zadek vede mý srdce do slepý uličky?
Hrome, támhle to evidentně žije, viď?
Drž se školy.
Kruci.
No nazdar.
Zahrajem něco jazzovýho?
Jo, jazz mám rád.
Neudusí to rybu?
Nevím, o co s Felixem běží,
ale oni odjet nesmí.
Domácí to nebyl.
Ale bojí se, že obvinění nevyvrátí.
Proto prchnou na Kubu. Ponorkou.
Co si tam špitáte?
Taky umíme šuškat.
Jasný? Nemilé.
Mluvíme o ponorce, kterou vám coby právník i bratranec
radím nepoužít.
Ta věc funguje?
A vozí vás?
Závidíte? Vychytali jsme ji.
Věděli jsme, že tak jako tak jednou musíme pláchnout.
Jsme prostě zlobítka.
To mrně umí i přehrát knížky.
Grovere, máš je?
- Mám. - Prima.
Vše najdete na netu.
Jak proměnit atrakci z 20. let
na skoro pravou ponorku.
Kvalita videí se liší.
Stránky Ponorkářů vynechte. Jinak je to prosté.
Zhruba za hodinu vyplouváme.
Čekáme na proudy. To ti od ponorek říkaj.
Někdo stihne dát pevnině i poslední pšouk.
Opět ponorkářský slang, aspoň myslím.
Palivo doplníme v utajený zátoce, poblíž Myrtle Beach.
A naberem tam jistou semo-tamo přítelkyni.
Mlč, je boží.
To nedopustím.
Zůstanete v zemi.
U soudu se obhájíte.
Zůstanete náš domácí a my nepřijdem o živnost.
Skvělá řeč, Louise. Díky. Za málo.
Když zůstaneš, musíme leccos probrat.
- Právní strategii. - Nuda.
- Výpověď. - Echt nuda.
Tohle ti nasadím a ztumím tvý-
- Řeči, řeči. - Ne, ne!
- Právník dostal helmu. - Jaj.
Měl by sis pohovět.
No nazdar.
Ne. Přestaňte. Dost.
Bezva, nikdo nechce zločin vyřešit, všichni se chovají ujetě.
Hrajeme vrtáka, dokud se neskácíš.
Tu hru nemám rád.
Fotky boháčů, co po obvinění z vraždy prostě frnknou na Kubu.
Přestaňte!
Nikdo nám nepomůže. Všem je to fuk.
Skutečný vrah vyvázne a bude si žít...
Cože?
Grover?
Mě to nebaví.
Ne, já nechci.
Ten tvar.
Sundejte mi tu věc.
To mě podrž.
Už dost!
- Tino? - Co?
Grover.
Pic-pic.
Já na to kápla.
Jo, kápla.
Jste z něčeho pěkně paf, lidi.
- Jak senza jamuju? - Ne.
Co?
Proč zíráš? Jako bych si prdnul?
To oni jsou prdlí.
Já jen tak. Zírám.
- Co to držíš? - Ale nic.
Bonbon.
Dobrota.
Dusíš se.
Ne.
Ukaž.
Je vážně na sladký.
Plivni.
Cože?!
To je zub?
Vypadá divně.
Takový teď dělaj bonbony.
Jako zvetšelý zuby.
Jistě. A ty se tím bavíš, viď?
Má to svý kouzlo.
Míříte na nás harpunou.
Vtipálku.
Nikdo ani hnout.
Nikdo se nehne.
Běželi sem. Musí být poblíž.
Vidíš je?
Já nevidím skoro nic.
Bobe, nejsou to kola dětí?
Těbůh.
A golfový vozík domácího.
Co se to děje?
Netuším.
Ó ne, ujíždím.
Těpic. Už jedu taky.
Promiň.
Slyšíš to?
Do háje. Drž se.
Jak? Pánví.
Už to neslyším.
Pohni, zkusíme je čapnout u brány.
Dobře.
Ne, Fitzi. Tudy.
Rány boží!
Ani škrábnutí.
Poběž, musíme za dětma.
Fajn, co podniknu dál?
Seberu vám mobily. Navalte.
Mobily nemáme.
A sociálně jsme úplně v pohodě.
Vážně? Puboška bez mobilu?
Říkám to furt.
Jen s každým rokem hůř hájím.
Dál to neřeš.
Pa, mobily.
Tak, ty sis na fotce všimla mého knoflíčku s banánem.
Dal jsem si je k promoci na právech.
Nikdo jiný nic nedal!
- Chudáčku. - Máš práva?
Věděl jsem, že mě rafnul, ne že spolknul tu věc.
A ty máš ten divný zub, co pasuje s mou jizvou.
Každý mě má za vraha, kvůli vraždě.
K nevíře. Zabil jsi Cukráka Vaťáka?
- Dana. - Vaťáka Daňáka?
Jen, ale nic.
Bouda na mě? Jsi zmetek práva.
A jistě i sobec v lásce.
Nic, měli bychom vyrazit.
Ne, zůstaneme tady.
Kde vás nikdo hledat nebude.
Můj obličej!
Teď si to slíznete. Máma s tátou nás nedaj.
Děťátka moje. Děťátka moje.
Prima, že jste tu.
Jen škoda, že jste nepřibrali policii.
Jinak ti to sekne, mami.
Díky, Tino.
Ne že mi kostým vytaháš. Ale bikiny můžou zůstat.
Nechápu, že nás nenapadly dřív.
Školu nám odpusť.
Ulili jste se?
Ne.
Ale proč?
Pro záchranu restaurace a vyřešení vraždy.
Vražda není důvod jít za školu.
Jasně, ministerstvo školství.
Pijete mi krev!
Jak jste nás vůbec vyslídili?
Díky kolům dětí.
Kola!
Vedle jejich kol byly schody.
Vyšli jsme po nich do rozvodny elektřiny.
- Čudlíky. - Lindo, ne.
Máma jede!
- Nefandit. - Pardon.
Střeva zase svírá tlak
Mé rodině hrozí atak
Uznávám, že je to zlý
Navíc mám gaťky zařízlý
Nejsem bejby, uznat každý měl
Teď v průšvihu jsme, bohužel
Naděje mý polknul oceán
Rybku možná na svědomí mám
Málo toho na nás není
Teď by se šiknul nástroj hudební
Třeba by nás hodil do pohody
Zmlkněte. Už žádný kydy!
Proč to celé děláte?
Správný dotaz. Budiž.
Nejsem až tak zlý, to ne
Nejsem naskrz prohnilý
Světskýho jsem zabil, mám prostě tah na bránu
Co myslím, že mi patří, toho dosáhnu
A časem zúročím zdárně
Věřte, shodneme se jistě
Chcete znát můj mistrovský plán?
Svižnější reakci prosím Když se ptám
Chcete znát můj mistrovský plán?
Jo.
Dobře, to už je lepší
Jsem rád, že ten dotaz pad
Víte, dělám pro rodinný trust, protože patřím do rodiny.
- Sotva. - K té pochybné části.
K chudé, proto pochybné.
Dost, sklapněte!
- Ok, ok. - Jo.
Říkám ok.
V našem rodinném trustu totiž ztrácíte nárok na benefity,
pokud jste odsouzeni za zločin.
A to jeden každý z nich byl.
Až na bratránka Calvina, protože toho nikdy nečapli.
- Jó, borec. - Kuš!
Tak na něj ušiju boudu, a bum.
Když teď Calvina a Felixe potká něco nemilého,
na koho padne podezření?
Na mě ne. Proč by mělo?
Potká nás něco nemilého?
Jo. Překvápko.
- Do háje. - Nás oba?
Jo, smůla.
Umanul sis, že musíte na Kubu spolu.
- Koupil jsem ohoz. - Víme.
Ale řekněme, že vaše ponorka neodpluje na Kubu.
Do Cancúnu?
Ani nevypluje zpod mola.
- Ajaj. - Kruci.
Věřili jste, že tohle vás doveze na Kubu?
Asi jsme se nechali drobátko unést.
Není to jen dávná atrakce?
Jo, jezdí na žetony.
Boudu jste neušil nejlíp.
Proč pohřbívat Vaťáka Dana před naším podnikem a šest let čekat?
Pravda.
Já ho tam nepohřbil.
Nechtěl jsem čekat šest let.
Šest let!
Klid, jen klid.
Výslech bych odložil.
Vše jsem vypiloval, vražda jak z partesu.
Picnu Vaťáka Calvinovou zbraní a šup s ním do hlíny.
Nebo čehokoli, co se u Doku najde.
Nechám ven čouhat nohu, aby ho určitě našli.
Nemohl jsem tušit, že tydýt bagrista, najatý městem,
odveze hromadu, aniž by koukal po mrtvolách!
Vrátím se, tělo fuč. Ani zdání, kam zmizelo.
Těžko jsem mohl slídit:
"Co se šušká? Nenašli mrtvého?
Pomenší. Kousal?"
Jako zlý sen!
Ale sláva. Ta ruplá roura u vás mě spasila.
Našli kostru, plán byl zas ve hře. Rčení nelže.
Dobrým se děje to dobré.
Počkat. Nevězí za vším tvá bláhová idea megaparku?
Jo.
Běží o můj megapark
Mnohem víc efektivní a výdělečný
Než váš přitroublý megapark
Rozjedu suvenýry
- Spoustu - Ty miluju.
- A taky parking - Lin!
A přilákám nej experty
Na nej marketing
A virtuální simulátory přidám
Měli byste vidět moje modely
Pak každý pochopí, proč Vaťák Dan
Musel zemřít
- Mám cíl. - Aha.
Obchodní sny jsou o obchodech.
Ne o snění.
- Je vedle. - Předvedu.
Asi jsem už na to káp Asi vím, co třeba je
Nasednete do ponorky A pošlu vás prostě k vodě
Ne, ne, to podle mě nejde
Ale jde.
Nikdo nepláchne ven Jak víko zapadne
- Pak požár vypukne - Co?!
Vaší vinou, tu smrt utne
Ó, jsme tak neopatrní
Zazní tahle verze.
Kovová kola, koleje, jiskra letí, zle je
Hups, závěsy hoří Jako když olej přileje
Krtinec v jednom ohni Je kupodivu plný
Milých a hebkých, plyšáků super hořlavých
- Tak neožívají? - Asi ne.
A z Krtince se stane Krchovnec.
- U nás tátovy záda. - Vážně?
Mám velký problém s tímhle plánem
Proč? Snad lidi?
Fuč. Zavírám brzy. Dál?
Vy taky shoříte?
Ne. Vyrobil jsem zápalnou šňůru: olej, cukr, provázek.
Vše ze zdrojů lunaparku.
Potáhne se vzhůru, po střeše téhle zašívárny.
Na žhářství mi ani experti nikdy nepřijdou
Má zápalnice a super nápad s hořlavými plyšáky
mi dají čas stihnout fitko, jinak mé alibi.
Jen před hoďkou
Pára byla moc parná
Sehrál jsem show
Proklouzl oknem s vervou Jste tu se mnou
Stačí se vrátit stejnou cestou
A bum Mám tři hoďky ve fitku
Na to vaše tělo nevypadá. Pardon.
- To ti neprojde. - Jsi moc břečka.
Plus megapark je mega hloupej. Jako ty.
Poopravím, co jsem říkal.
- Vida. - Nejsem tak zlý.
Ale dnes v sobě zlo cítím
KRTINEC
Zavírají brzo. Zvláštní, viď?
Jo, ty od burgerů nenajdem.
Švanda je ta honička, ne?
Jdeš v tomhle domů?
Mám ještě rande.
Dobře ti tak.
To bylo o fous. Fakt o fous.
Ještěže jsme vyvázli, vozejčku.
Ale hrome, prodáváš burgery jak z praku!
Nedivil bych se, kdyby tě Bob s Lindou dál chtěli denně.
Ó ne. Ne, ne!
Dobrý. Dobrý.
To nic.
Odpočiň si.
Posloužil jsi.
Jsi kurážnej vozejček.
Kurážnej vozejček.
Mazej odtud.
Teď ne, Králi nevychovanců. Padej pryč!
Ó bože. To ne!
Kolik je? Maj dávat hokej.
Hraje se playoff.
Moh bych zajít na telku k Pestovi, než se Bob s Lindou vrátí.
Vozejček by chtěl, ať se netrápím. Viď?
Jo, pokýval jsi, že jo? Jasně.
Můj drink. Pije můj drink.
- Ššš. - Vy ššš.
Fuj. Šup do ponorky. Fischoederovi první.
A bez protestů. Mám dnes nervy nadranc.
- Běžte. - Ne.
Nástup!
Grovere, měl bys vědět, že při jedné ze tvých návštěv
s Felixem jsme ti sedli na sendvič. Holou zadnicí.
A ty ses jím potom nacpal.
Já to věděl!
Chutnal po dětském pudru. Napadlo mě,
jak se pudr dostal na sendvič?
Že by si popletli sůl s dětským pudrem?
Pak mi svitlo, co přesně se stalo.
- Sedli si na něj. - Co?
To je totiž zábava podle jejich gusta.
Pudrují si zadky jako v 19. století.
Stáhli si gatě.
- A kecli si. - Nemůžu.
Nesnáším je. Dětinští tupci, nesnáším je!
Co to?!
Běžte, burgeráci. Běžte!
Rychle, přiveďte pomoc!
Sakra!
Stupidní tajný klub!
Kde to jsme?
Fofr do škeble.
Jasně.
Dobře, dobře.
Tati, tati!
- Jo, jo. - Jeď, Bobe.
- Blíží se! - Já vím.
- Ajaj. - Pryč.
Kam krucinál jedem?
Nevím, Bobe. Co nejdál od toho advokáta.
Jak se odtud vymotáme? Je to bludiště.
Nevidíte někde značku Výjezd?
Zkreslující zrcadlo.
Jeď, Bobby, jeď!
Nerad prudím, tati, ale dupni na to.
Nedodá někdo, jak si vedu skvěle?
Když tady řídím prvně?
V divným labyrintu pod molem?
Fajn, vedeš si báječně.
Každý hned otce pochvalte.
Vypadáš fakt dobře, na svých 65.
- Propána! - Naráží do nás!
Přestaňte!
Ne, ne, ne.
Ne, ne, ne! Proč? Proč?!
Setřásli jsme ho? Co?
Nevím. Možná. Dá se říct.
Asi jsme ho setřásli.
Táta vede.
Ale neodpustím si, tenhle výlet se nevyved.
Mega nevyved.
Bobe, co abys támhle prorazil a skočíme rovnou na pláž?
- Co? - Supr nápad. Hračka.
Těbůh. Dobře.
To zavání. Zavání.
Zavání, zavání, zavání.
No nazdar! Držte se!
Hrůza-děs. To mi nesedlo.
Teď ho máme z krku, ne?
Skočil taky!
Co se opičí?
Jeď, tati, jeď.
Víc na to šlápnout nejde.
Nebude rychlejší jít pěšky?
Bobe, po rampě.
Jasně.
Ne, ne, ne!
Co to bylo? Co se stalo?
Asi nám prostřelil kolo.
Máme rezervu?
- Cože?! - Jen dotaz.
Měl jen jeden šíp. Dobrá zpráva, ne?
Jo, pojedem dál, dokud to jde.
To je teda jízda.
Bacha, značky.
Hele, naše ulice.
Sleduje nás? Děti?
Těžko říct. Zkuste míň funět.
Naše obří díra. Víme, že jsme doma.
Jestli ho nevidíte,
mažem dovnitř a voláme policii.
Teď jsem se uvelebil, ale ok.
Zasekla se?
Ó ne.
Při tom skoku nejspíš rupla.
Snad je jedna z nich zpátečka.
Bude to ta, co se s ní couvá.
Díky.
No nazdar.
Zase on. Brzdi, Bobe!
Dupu na brzdu!
- Šoupne nás do díry. - Zlodíry.
Gene.
Ajaj. Děti, držte se.
Ne, ne, né!
Všichni celí?
Jo.
Někdo tohle musel vidět.
PIZZERIE
Střílí a gól!
Jó! Hups.
- Ne. - Co se děje?
Pohřbívá nás.
Musíme odtud a hned.
Povol, povol!
Dělej, škeble, pusť nás ven!
Zkusím prorazit přední sklo. Všichni stranou.
Kam ale stranou?
To nevím.
A teď fakt zaber.
Já fakt zabírám. Má tlustý sklo.
Zkusím to nohama. Nemůžu je zvednout!
V poho. Jsi teď buldozer.
Humr buldozer, co zasypává díru.
Žádnou rodinu. Ani zdání.
Opravuješ ulici, jako šikovný humřík.
Pohřbí nás zaživa před naší restaurací.
Jak zlý sen. Prožíváme mou noční můru.
Mobily. Můžeme zavolat! Kde jsou?
Grover je sebral.
Já se picnu.
Děti, chytíme se.
Kde máte ruce? Kde jsou?
A tuhle vzpomínku prostě vymažeme.
Teď zpátky do Doku.
Šup s bratránky do moře a dál frčíme podle plánu.
Chce to nápad. Hlavně nevydýchat všechen kyslík.
Neděste se, ale dýchejte co nejmíň.
Já dýchat nebudu. Vzduch je váš, děti.
- Ne, Lin. - Kruci.
Je to fuška. Mám výdrž?
Tak pět minut.
Dechu i míň, jen víc světla.
Vím, jak vás přiměju šetřit dechem.
- Gene! - Promiňte, stracho-pšouk.
Mám Kuchi Kopi světýlko.
Ne.
Ne!
Vydrž, Kuchi. Máš jediný úkol!
Horší mejdan jsem nezažil.
Pardon, pardon. Papa.
Oficiálně, nejmíň oblíbený bratránek.
A co Baxter?
Je pod drnem.
I tak nejhorší.
Pravda.
Hotovka. Ponorka vyplula, splněno.
Teď, šňůra.
Ještěže mám seznam.
Kruci.
Dobrý.
Do háje.
Jo.
Já to dám
Nevyrazím ho.
Je to moje vina.
Neprotestujte všichni.
Není to tvá vina, broučku. Úplně.
I tak je.
Chtěla jsem dopadnout vraha, zachránit restauraci a dokázat,
že nejsem bejby.
Teď svítíš?!
Bejby zlatý. Totiž, odpusť.
Ne, trapka Chloe měla pravdu. Jsem bejby.
Bála jsem se do díry.
Bála jsem se otevřít bradavkový dveře.
Musela zaskočit Tina. Navíc nosím praštěný uši.
Když má někdo kuráž, nemusí to dokazovat.
Prostě je odvážnej.
Louise, ty jsi odvážná.
Moc odvážnějších neznám.
Nesmysl. Navíc znáš celkem málo lidí.
Kuráž jsem nikdy neměla. Třeba ty uši?
Nosím je, hlavně protože mívám nahnáno.
- Cože? - Jak to?
Dali jste mi je,
když jsem se bála jít do školky.
O to přece nešlo.
Jo, byla jsi vyjukaná. Nás napadlo dát ti tu čapku.
Vyrobila ji máma.
Trochu na počest mý mámy, tvý babičky.
Nosívala zářivě zbarvenou zimní čapku.
I v teplým počasí. Trochu mě to mátlo.
Ale i bavilo, nejspíš.
Říkávala, že neměla chuť se česat.
Spíš ji měla ráda.
A mně zbyla látka, proto ty uši.
Vznikly až po prvním dnu ve školce.
Na oslavu. Tvé velké odvahy.
- Vážně? Až tak? - Jo.
Nepamatuješ?
Ne.
Byly zbytečný.
Měla jsi kuráže fůru, i bez čapky.
Byla jsi naše pýcha.
- Dala jsi facku. - Já?
Jo. Nejspíš z dobrého důvodu.
Připomínáš mi moji mámu, Louise.
A díky čapce, jako byste se znaly.
Zapomínám, že to tak není.
Já nosil na hlavě kyblík. Ňáký vtipný storky?
Nevzpomínám si. Spíš jsme se báli.
Děkuju.
Za čapku a tak.
Fajn, že máme jasno, když umíráme.
Teda, když si jen tak hovíme, naživu, pod zemí.
Vyrazím to okno hlavou.
Marná snaha.
Hotovo. Máme to sečtený.
Ne, ty to nevzdávej.
Mám dost, Bobe.
Ty nikdy nic nevzdáváš.
Já vzdávám. Ty říkáš "nevzdávej".
Já nato "okej". A tak pořád dokola.
Řečeno takhle nahlas tě to ani nepobaví.
Ty, chceš ještě před smrtí rozvod?
Nemám na tebe.
Né, to už ustojím.
Poslyš, udělám pro tebe, co děláváš ty pro mě.
Nevzdám to. My odtud vyváznem.
Budu prostě Linda!
Tati, tos byl ty?
Rozsvítil jsi tu Koko věc.
Kuchi Kopi.
- Kučiki? - Ne.
Ale světlo píchne, protože se odtud dostaneme.
Jak?
Dost cool způsobem, jen ho vymyslet.
Teď sedíme v autě, svého druhu.
Co s ním vyjet?
Kam? Dolů?
Jako do Číny?
To se mi líbí.
Do Číny ne.
- Ale sem s nápady. - Třeba?
- Dolů. Co se vydat dolů? - Jak?
Jsme nad vodovodem.
Ta nová část je z plastu. My přišli o pneumatiku.
Možná při tření kov versus plast kov vyhraje.
Jako při sexy tanci?
- Co? - To nic.
Kolo prorazí trubku a voda nás pak vyprostí, nějak?
Nebo udělá, co voda dělává?
"To byl zítra flám"?
Ne, utopí nás.
Ten film jsem nikdy neviděl.
Vidím v tom jedinou šanci. Jdu na věc.
Bobe, děti, mám vás strašně moc ráda.
Já tebe taky.
Baštím vás všecky.
Já vás taky.
Nemusíme se předhánět, proč to vůbec řešíme?
Bojím se, že chrlíme vyznání, jako bychom měli umřít.
Jenže my neumřeme!
Bobe! Lindo! Jste doma?
Začli zasypávat vaši díru.
A odflákli to.
Ty jo, jen tam něco nahrnuli.
Co to?!
- Povedlo se! - Jo.
Děťátka moje.
Jsem rád, že žijem.
- Senza. - Jsem paf.
Lidi, Fischoederovi jsou v ponorce, Dok je pohřbí.
Co podnikneme? Co?!
Furt zaseklá.
Teddy!
Teddy, pomoz nám.
Nemůžeme ven.
Vy máte novou káru?
Tuhle vidím prvně.
Nebo se pletu?
Teddy, musíš nám pomoct ven. Zaseklo se to.
- Zaseklo se to. - Zaseklý.
Nejde otevřít.
- Co říkal? - Nevím.
Špatná zpráva, burger kára se rozpadla.
Byla až moc krásná pro tenhle svět.
Nic. Netuším, co říká.
Teddy to zabalil.
Dlouhej příběh na jindy.
Oliv-bar!
- Co povídal? - Oliv-bar.
- Jó. - Super.
Bum-bem, škeble, sbohem.
Díky, Teddy.
- Oliv-bar! - Jo, jasně, víme.
Ty sis ucvrnk.
Neucvrnk, to je od vody.
Jak tryská. Ale díky, Tino.
Je přesně tam, kam by sis ucvrnk. A jinak jsi suchej.
Nic, Teddy, volej policii.
Děti, zůstaňte.
Lindo, ohlídej děti.
Já poběžím do Doku a zkusím Fischoederovy zachránit před smrtí.
Dobrý plán.
Proč jdete se mnou?
- Nejdeme. - Vidím, že jo.
Nejdeme. Pa, Bobe.
Radši si hleď svýho, tati.
Haló? Policie?
Chci ohlásit věc. Stala se věc.
To vám nestačí? Vydržte.
Předám kamarádku Lindu.
Ženu mýho nej kámoše. Haló?
Stačí prolézt oknem.
Kruci, kam zmizela ta věc?
Mám tělo trénovaný z fitka.
Grover Fischoeder chce zničit celý molo?
Jo, a postavit megapark.
- Samej krámek. - Suvenýry.
- I tak nesmysl, ne? - Jasně.
Kde je ta šňůra? Kde je?!
Támhle!
Těbůh. Dobře.
Půjč mi lampičku. Omrknu, kudy slezu.
Netušila jsem, že ji nosím.
Asi mám pořád strach ze tmy. Bezva.
- Louise. - V klidu. Nerozbij ho.
To je děsivý.
Jo, přitom maj působit mile.
Všichni, prosím, běžte.
Bobe, nedělej to.
Nechci, aby ses vznítil. To bys nerad.
Běžte rychle odtud.
Nebojte, já to zvládnu.
Teď jsi až moc pozitivní. Možná kapku uber.
Veleskok!
Ten teda válí. Celkem.
Nemá extra dobrou fyzičku.
Tati, přidej.
Chceš muziku, u který rád cvičíš?
Netřeba. Díky.
Tati! Uhni z kolejnic.
Sjedu s tím dolů.
Louise!
Teď není čas se vozit.
Louise, ne. Ublížíš si.
Tati, ty to nestihneš.
Trať vede hned vedle tý šňůry. Cestou kolem ji čapnu.
Ne, stihnu to. Začínám být ve svým živlu.
Jejda.
Těpic.
Pohni, krtku. Jsi jak slimák.
I tak tě trumfnu, tati. Promiň.
Bacha, blíží se zrádná zákruta.
Už jsi tam.
Louise, opatrně.
Ať nepřijdeš o hlavu a neuhoříš.
Neboj.
Tati, šplháš přímo přede mě?
Ne, já hbitě přeskočím.
Kruci, hbitost mi schází.
Zmizni z trati!
Oheň se blíží k plyšákům.
Dobrý, to dám.
Mineš, a jsme bez šance.
Jasně. Díky za užitečný info.
Asi jsi trefila, že budeš rychlejší.
V cestě spousta nosníků.
Inženýři se tu vyřádili.
Pak to s tebou ráda proberu.
Musíš, ručičko.
Ó ne.
Propána.
Máš ji? Nebo je po nás?
- Jo. - Jó!
Zvládla jsem to? Zvládla!
Mám kuráž! Mám kuráž!
To si piš, zlato.
Jsem odvážná!
A super skromná.
Tati? Blýskli jste se oba.
Díky. Díky.
Molo mi bude chybět. I život.
I ty, příteli.
Chyt ses.
Visíš mi tisíc.
Hra o dva. Já.
Už teď mi chybíš.
Jsi můj vzor. Mám tě.
Do háje.
Hra o tři? Mám tě.
Snad se udusíš první.
Zajímavé.
Páří se s námi obří oliheň?
Uměla si vybrat.
Budem žít dál, lalala
Zkrátka žít dál, lalala
Prostě žít dál, lalala
Krásně žít dál, lalala
Zpívaj si.
Teddy, půjčíš mi na chvilku mobil?
Tumáš. Jasně.
Objednáváš baštu?
Můžem dát thajskou, z toho novýho podniku?
Žádná bašta. Promiň.
Otrava.
Fůra lidí má Loupeže za dost cool oddělení, jasný?
Kde makaj cool poldové. Kdo ví, jak to je.
Ale fůra lidi si to myslí.
Zdravím.
Tak já se loučím.
Viděli jsme se, jsou to tři hoďky?
Utkvělo mi vaše tričko.
Já vám možná taky? Má tvář?
Nekoukáte. Bravo.
Tenhle ciferník utkví, ne? Máte špunty.
Slyšel jste mě? Fajn.
Každopádně Grover Fischoeder přeje dobrou noc.
Nazdar. První na místě činu. Normálka.
Natřel jsem ti. I tobě.
Tobě taky!
Ksakru.
O TÝDEN POZDĚJI
Hopity Hity Entity
Těpic.
Kruci. Kruci.
Těpic. Těpic.
Jak je, kámo? Nervíky?
Ne. Jen jako bych měl zevnitř explodovat zadkem.
Hele, vy budete bomba.
Nebo propadák a já navíc znectím pódium.
Slyšel jsem, jak jste u nás zkoušeli.
Večer, při úklidu.
- Slyšel? - Jo.
Zněli jste skvěle. Se vším všudy.
- Muzika ti dělá radost, ne? - Jo.
Pak udělá radost i jiným.
Radši zkus stop optimismu nedat.
- Hláška mámy. - Jo.
- Vykrádáš. - Spíš s ní souzním.
Plus, máma pomáhá Tině s parukou, takže supluju to, co by řekla.
Přebíráš roli.
Jo. Pojď ke mně.
Dík, táto.
Hlavně se bav.
Vzpruha bodla.
Musím vám říct
Poslouchejte
Jo
Vrťe se, točte se, vařte, pečte Dělejte svý
Souhlas
Jo, rozvlň ty burger boky
- To si piš! - Bezva!
Zde je šek na celou sumu, co vám dlužíme.
- Za tento měsíc. - Přesně.
Díky vděčnému domácímu.
Stejně mohl být vděčnější.
Pravda. Mohl by být vděčnější.
Přesto, můj podpis. Nevypadá pravý.
Je to můj podpis? Dejme tomu.
Račte, splněno, pane Banko.
- Prosím, pane Banko ne. - Pardon.
Lidé nebývají při pozdních splátkách tolik na koni.
Pak si zvykejte.
Ještě jednou.
Čau, Tino.
Čau, Jimmy. Užij poslední den.
Dík. Ty taky.
Se Zekem jsme na pláži trénovali parkour.
Jsme v něm fakt dobrý, já jsem dobrej.
Nic, našel jsem tohle.
A pomyslel na tebe.
Asi že nosíš stejnou sponku.
Chceš to? Voní po řasách.
- Jimmy? - Jo?
Chtěla jsem se zeptat. Něco o letním randění.
Pak mě napadlo, že je to hloupost.
Aby se takhle lidi ptali.
A mý srdce zblblo.
Valím, bacha.
Parkour v šatně, Jéčko. Hustý, ne?
Spíš ujetý, Zeke.
Makám na tom.
Ty ses pomátnul.
- Jo, co tu předvádíš? - Parkour!
Co jsi říkala?
Jen jsem se bála, že mý srdce zblblo.
Ale našel jsi můj sponko-delník.
A teď mi nějak dochází, že svět možná postrádá romantiku,
jen když v romantiku nevěříš.
A kdo tomu chce nevěřit?
Nevím, proč jsem tak otálela s něčím, co se stejně zeptám.
Ale hlavně chci udělat tohle.
Jo.
- Nemáš na to. - Ale mám.
Ty jako zachráníš Dok a máš hned kuráž?
Jo. Na tři.
Raz, dva, tři.
Slítla ti čapka.
No jo.
Louise, zůstaneš po škole,
za záškoláctví.
Propána, spadly ti uši!
Klid, jen klid. Co uděláme?
Nic. O nic nejde.
Akutní terapii? Hned dám přinést loutky.
Paní Labonzová, skočte ke mně pro Hanka Štít Bezpečí.
- Nebo vemte všechny. - Ne.
Pane Fronde, jsem v poho.
- Vážně? - Je v poho.
Jsem na tě hrdý.
- To neříkejte. - Jo.
OTEVŘENO
- Připraveni to rozjet znovu? - Jasně.
- Se ví. - Co nám zbývá.
Teddy se činil.
MEGA ZNOVUOTEVŘENÍ
Viďte?
Poutač, senzace.
Určitě trváme na "Burgerech"?
Je pozdě to změnit?
- Můžem plnit tortilly. - Vařit polívku.
Přesně.
Bobovy polívka a tortilly zní dobře.
Mě klepne. Běžte dovnitř a neřešte.
Díky, Doku Divů!
To byla jízda!
Jó! Bravo!
Konečně. Teď Johnny Jazzové Ruce.
Bezva.
BOBOVY BURGERY VE FILMU
Překlad: Dita Šafaříková
Tino, je tu dost narváno, nemyslíš?
Za mě v poho.
Ok, já jen, že...