Jenny ringer
Jenny, där är du.
Hur mår hon?
Jag vet inte.
Jag vet inte hur hon känner sig.
Hon ringde och sa att hon var redo att åka hem.
Hon måste mellanlanda här,
så när jag hämtar henne, får jag väl veta mer.
Var försiktig.
Ja, jag ska. Hej då.
Försvunnen i Kongo
Här.
Har han alltid ljugit, eller är jag bara dum?
Nej, inte dum, bara kär.
Det är kanske inte så stor skillnad.
Folk förändras,
men inte så mycket som jag vill tro, va?
Åtminstone vet du sanningen nu.
Den fegisen har gömt sig i Rwanda.
Det kanske var bättre att inte veta.
Och leva med ovissheten? Jag tror inte det.
Det betyder inte att ert liv inte var verkligt,
eller att han aldrig älskade dig.
Men efter vad han gjorde betyder inget av det nåt.
- Så mycket bortkastad tid. - Georgia.
Du.
Såja.
Hittade du Adidja?
Nej.
Jag är ledsen.
Det måste finnas nåt vi kan göra.
Jag försökte verkligen.
Vad skulle du göra om du hittade henne?
Vad är det?
Hallå?
Så du har kvar Pieters telefon.
Vad i helvete?
Judith.
Jag fick meddelandet.
Du undrade nåt.
Ja, jag har en fråga.
Hur kan du vara vid liv?
Vi kan väl träffas och prata.
Nej. Jag har fått nog.
Jag åker hem.
Du, Will och generalen kan dra åt helvete.
Jag har träffat din vän Adidja.
Hon är med mig nu.
Tala om var.
Hej. Ursäkta att jag stör.
Vi har inte träffas. Owen.
Hughes.
Georgia.
Jag letar efter Nigel.
En svart och vit fårhund.
Hon har en vit fläck på nosen.
"Hon"?
Vi trodde att hon var en han så vi kallade henne Nigel.
När hon fick valpar,
var det lite sent att byta namn.
Ledsen, jag har inte sett henne.
- Förlåt att jag störde. - Ingen fara.
Några förslag?
Vilket håll borde jag gå åt?
Jag brukar inte vara här ute.
Vänta lite.
Sa jag att det här är en dålig idé?
Ja, men Adidja behöver hjälp.
Jag väntar här.
- För vad det är värt. - Tack.
Var är hon?
Har vi slutat med artigheter?
Jag ställde en fråga.
Oroa dig inte, hon är i säkerhet.
Tala först om var Will är.
Jag vet inte var han är.
Jag ska bara hämta Adidja.
Hur träffade du henne?
Naturligtvis.
Jag har sett för många av dem.
Barn växer upp för fort,
utkämpar krig som de inte förstår.
De får...
Den där blicken.
Du pratar mycket för att vara död.
När man inte vet vem som jagar en,
är det bäst att ligga lågt.
Din man av alla människor,
han gav mig idén.
Gick du bara därifrån, halvdöd?
General Azikiwe fick läkarna att rapportera mig som avliden.
Och var är han nu?
Han vet inte att jag träffar dig.
Det är bäst så.
Han kan vara... oförutsägbar.
"Oförutsägbar"? Han är en mördare.
Du är inte bättre.
Du visste att planet skulle störta.
Du köpte Wills biljett.
Så du hittade honom.
Han är inte farlig för dig.
Du förstår nog om jag inte litar på det.
Vad hände med dig?
Kom du till Kongo för att göra nytta
och sen gick nåt fel?
Eller har du alltid varit girig och hänsynslös?
Jag förändrar det här stället.
Min välgörenhet.
Vi sätter inte bara på ett plåster.
Vi vill förbättra systemet, politiken och ekonomin.
Vi är en långsiktig lösning.
För du vill verka dygdig och skina.
Men skenet bedrar, eller hur?
Om jag hade tackat nej,
tror du att coltanhandeln i öster bara skulle upphöra?
Låtsas att det var för välgörande ändamål,
om du sover bättre då.
Du gjorde fel, av rätt orsaker.
När Will avslöjade dig, skickade du honom för att dö.
Azikiwe upptäckte vad han höll på med,
och sa åt mig att få Will att ta det planet, det är allt jag vet.
Du låter som Will.
"Jag visste inget."
Eftersom du inte frågade, det var lättare att låtsas.
Du tror att om du låtsas att inget kommer att hända,
är det okej.
Om du höll tyst är du medskyldig.
Jag behöver inte försvara mig inför dig.
Du kan skrika hur mycket du vill om mig och Azikiwe,
men ingen kommer tro dig, du har inga bevis.
Tala om var Will är, så talar jag om var Adidja är,
sen är vi klara.
Du kan åka hem och fortsätta med ditt liv.
Will ljög för mig.
Han lät mig tro att han var död.
Han har en ny. De har en bebis.
Det måste ha gjort ont.
Du behövde inte hota ett barn.
Jag skulle ha sagt var Will är.
Han förtjänar allt han får.
Rwanda.
- Tack. - Var är Adidja?
- Du hittar henne här. - Vem har henne?
Till skillnad från vad du tror,
är jag inget monster.
Du förstår nog om jag inte litar på det.
Georgia.
Jag kommer, jag är hos dig om 30 sekunder.
Nej. Gå tillbaka.
Två beväpnade män bevakar dig. Vänd om.
- Jag ser dem. - Gå.
Gå åt vänster när du kommer fram.
- Jag är på väg mot dig. - Nej.
Det måste finnas en bakväg.
Möt mig där.
Var är du nu?
Georgia?
Är du oskadd?
Ja, det var på håret.
Säg inte vad var det jag sa.
Nej, då.
Så det var ett lyckat möte.
Ja.
Ska du dricka med en död man?
Du tänker konstigt.
Du lät dina män följa efter mig.
Ursäkta?
Vi kan prata om en vit flicka som jagades på marknaden.
Hur hittade de henne?
Dina män bevakade mig.
Du litar inte på mig.
Du verkar arg.
Åh, jaha!
Jag lät bevaka dig.
- För din säkerhet. - Du är paranoid.
Du litar inte på nån.
Du ville kontrollera mig.
Var det inte tur?
Eller tänkte du tala om det för mig?
Jag tog ju hand om det.
Och Georgia,
hon kan inte bevisa nåt.
Hon såg mig döda en man,
och det gjorde hennes vän också.
Vill du låta henne löpa...
så hon kan avslöja det?
Jag vill att du litar på mig,
och talar om vad du tänker för vi sitter i samma båt.
Är det vad du tror?
Jag tror att jag bad dig göra ett jobb.
Det är jag som tar de svåra besluten,
så du kan titta bort.
Ja,
men Georgia talade om var Will är.
Säg var.
Här är adressen.
Är du säker?
Avenue de Kabambare.
Vänta nu.
Judith gav oss den här adressen.
Hur vet vi att det är säkert?
Det vet vi inte, men jag måste gå in.
Hej.
Var har du varit?
Jag letade efter dig.
En kvinna sa att du var här.
Det var fel av henne. Jag är ledsen.
- Ska jag bo här nu? - Nej.
Vi kan hitta ett hem som är rätt för dig.
Jag vet inget om det här stället.
Men nån gång måste du åka hem.
Ja.
Vad är det?
En present. Det är inte mycket.
Jo, det är fint. Jag tycker om det.
Georgia?
Du borde gå.
Hej då.
Hon klarar sig.
Jag vet.
Nigel!
Var fan är vi?
Det finns skrevor som hon kan ha fallit ner i.
Särskilt nu med snön.
Det är iskallt men hon har klarat värre.
- Vi kollar grottan. - Jag tänkte det.
Nigel?
Nej?
Hur hamnade du här, då?
- Du låter inte som en ortsbo. - Stugan var pappas.
Han köpte den som sommarställe,
men mesta tiden renoverade han den.
Mr Wells?
När jag var liten blev jag fast utanför ert hus i en storm.
En man släppte in oss och gav oss te.
Mr Wells.
Omgiven av virke, färg och kaos.
Ja, det är pappa.
Du tror väl att jag är galen.
Allt ståhej för en hund.
Nej, jag fattar.
Vi borde gå tillbaka, det blir mörkt snart.
Vi har en timme på oss.
- Säkert? - Ja.
Jag avskyr att ge upp.
Okej.
Planet går om en timme. Vi hittar nånstans att sitta.
Inte här, jag tror att det är säkrare inne i...
Nej, det var här vi var, jag, Pieter och Emmanuel.
Cirkeln sluter sig.
Varför grät jag för hans skull?
Emmanuel är död, Pieter är död, och...
Will har ett nytt liv i Rwanda.
Och alla som dog på det planet
så generalen skulle kunna bli ännu rikare.
Det måste väl betyda nåt?
Vad menar du?
Att komma hit måste betyda nåt.
De anhöriga, till alla på flight 19,
har rätt att veta vad som hände.
Glöm inte att nån försökte döda oss nyligen.
Mannen som låg bakom olyckan får inte komma undan.
Nej. Så, vi reser hem.
Jag sammanför dig med rätt personer.
Men vi är här nu.
Ja, och vad ska vi göra?
Vet inte, jag avskyr att ge upp.
Georgi...
Hej.
Så det var den här mannen, Pieter Bello,
som dödade min man?
Ja, han ville inte att vi skulle fråga mer.
När jag inte åkte hem som det stod i meddelandet,
pratade vi med hans exfru och dotter och...
Han skickade nån för att döda oss.
Var är Pieter Bello nu?
Han är död.
Jag vet att det är mycket,
men om du tittar i Gaelles dagbok,
ser du att hon blev ombedd att ta nåt ombord på planet.
Det var en bomb.
Passagerarna blev mördade.
Jag tog reda på vem som mördade din man, som jag lovade.
Men det betyder inget
om de skyldiga inte ställs till svars.
Du förstår inte, eller hur?
Det här är Kongo.
Ormarna i regeringen bits, och slingrar sig undan i gräset.
Landet är trasigt
och det går inte att laga.
Det är en hink med ett hål i.
Varför försöker du fylla den med vatten?
Ivette,
känner du några andra som hade anhöriga på Sankuru 19?
Ja.
Emmanuel brukade prata med dem med en app.
Jag började använda den när han dog.
Vi pratar ibland.
Får jag skicka ett meddelande?
Vad är det du vill?
- Vi behöver nå dem. - Varför?
För saker borde förändras.
Kanske nån annan kommer för att hugga dig i ryggen.
Man undrar hur man nånsin ska kunna sova igen.
Eller hur?
Vem är det?
Sir, ni ville informeras.
Är det dags nu?
Vi har två män i Ruhengeri.
De är på väg hem till Will Mason.
Och om de hittas?
De har inget samband med oss.
Perfekt.
Det sista jag behöver är ett nytt krig.
Will Mason, det här är till dig.
Det här är Judith Gray, lämna ett meddelande.
Jag är vid liv och är kvar här.
Om du vill veta varför, gå till Azikiwes hus nu.
Är du redo för det här?
Det verkar som att tro är vad som behövs.
Jag visste inte om du skulle komma.
Ibland måste vi fortsätta fylla hinken med vatten.
Dessa är de anhöriga
till de som dog på Sankuru flight 19.
Oskyldiga som skickades i döden.
Vad ska jag göra?
Bara överlämna mig?
Gå ut dit,
och sona mina synder?
Säg åt henne att dra åt helvete.
Alla dessa människor har förlorat närstående på grund av en malm.
Den grävs fram,
människor dödar varann för att vi ska ha mobiltelefoner.
Det är tragiskt.
Du utnyttjar de här människornas sorg.
Du är bara bitter för att din man inte älskade dig.
Det handlar inte om Will längre.
Visst.
Åk hem, Georgia.
Det gjordes en utredning om kraschen.
Det var en olycka.
Du kan inte få nån att ändra uppfattning.
Du har fel.
Ärlighet.
Det är det jag ber dig om.
Det är du skyldig mig.
Sanningen.
Får jag använda toan?
Javisst.
Det är där inne.
Tack.
Hon dyker nog upp imorgon.
Vad är det?
Jag borde nog ha sagt det.
Det är inte första gången.
Hon rymmer nästan varje dag.
Ibland är hon borta i flera dagar.
- Varför... - Jag ville lära känna dig.
Vi har inte träffats,
men jag har sett dig här.
En vacker tjej borde inte bo här ensam.
Så hon gör ofta så här?
Några gånger nu.
Djur, va?
De gör som de vill.
Men det kanske är du?
Kanske du borde låta henne ge sig av dit hon vill?
Du kan gå nu.
Okej.
Jag är inte förvånad över att du hamnade här,
helt ensam.
Du vet inte hur jag hamnade här eller vad jag har sett.
Du skulle ändå inte tro mig.
Gå nu.
Hej.
Jag visste inte, men jag sa inget.
Det här visar pengarna
och vart de gick.
Jag har mejl...
och sms...
som stöder det jag säger.
Varför talar du om det nu?
Efter så lång tid?
Jag har sett vad det gör med folk,
att förlora nån.
Det har hänt så många.
Vad kommer hända med honom nu?
Han försöker nog förhandla.
Jävla kackerlacka.
Bara han gör det han är här för.
Han är inte mitt problem längre.
Min morbror berättade en historia när jag var liten.
Den handlade om en bondes åsna.
Åsnan föll ner i en brunn.
Åsnan satt i brunnen och skriade och grät i flera timmar.
Bonden bestämde sig för att det var en gammal åsna
och att han ändå behövde täcka brunnen.
De började skyffla ner jord i brunnen, på åsnan.
Mer och mer jord.
Sen slutade han.
Efter att ha skyfflat mer jord,
tittade han ner och såg nåt otroligt.
All jord som de kastat på åsnan,
hade han skakat av sig.
Sakta men säkert,
byggdes jorden upp,
åsnan kom högre och högre,
och till slut kunde han gå upp ur brunnen.
Och varför berättade din morbror den historien?
För att muntra upp mig.
Åsnan kunde lämna brunnen,
så den kunde bära ett lass på ryggen igen.
Fri...
så den kunde bli en slav igen.
Men jag är ingen slav.
Släpp!
Allt väl?
Ja.
Kom nu.
Ja, det var kul.
Attans.
- Vad fick du för det? - Fråga inte.
Det är inte precis nån lyxvilla.
Du kanske får ett halvt dussin får.
Hon sov tungt nyss.
Jag börjar lasta.
Tack.
Du behöver inte tacka mig.
Jo. Du ger mig ett hem.
Du har ett hem. Men vi gör ett nytt, tillsammans.
Okej.
Kom. Ska vi hjälpa honom?
Se upp, det är moddigt.
Nej, vi ska göra det.
Titta.
Titta på den där hunden.
Det bor ingen här.
Han har nog gått vilse.
Nej, hon har inte gått vilse.
Är du säker?
Ja.
Kom igen, nu åker vi.
Okej.