KINSHASA DEN DEMOKRATISKE REPUBLIKKEN KONGO
Hvordan fant dere meg?
Det har ikke noe å si. Poenget er at vi gjorde det.
Det er bursdagen til sønnen min.
Vet han at faren er drapsmann?
Kom dere ut av huset mitt.
Leter dere etter Will?
Hva ler du av?
Vi kunne spart mye tid hvis dere hadde sagt det før.
Will er i Rwanda.
Ruhengeri.
Hvor?
Det røde huset med hvite støtter, rundt hjørnet for...
Går det bra?
Vennen?
Det går bra.
Tror dere meg ikke?
Hvis du vet ditt eget beste,
kommer du deg langt vekk herfra.
Hvis du lyger, går vi til generalen.
Vi forteller ham at du drepte Judith Gray.
Og vi forteller ham at du har samarbeidet med Pieter Bello mot ham.
Så snakk med ham.
Jeg kan vise deg det.
Hva er dette?
Hallo?
- Will? - Georgie?
Georgie, herregud. Er det deg?
Georgia...
Jeg kom for å gi sønnen din en gave...
Georgia!
- Løgnere! - Georgie.
Georgia!
Jeg er omringet av løgnere.
Tar du fra meg gruven?
Samarbeider med Pieter Bello?
Hvor mange flere?
Hvor mange flere løgner har du fortalt, Sidney?
Vent. La meg forklare.
Jeg tok deg fra ingenting.
Ro deg ned.
Er dette belønningen?
Vi har ingenting med Pieter Bello å gjøre. Vi vil bare vite om Will Mason.
Du angrep Judith Gray!
Gruven din tapte penger.
Alle stjal.
Nå kan vi begynne på nytt, og du kan få din andel.
Mer, du vil tjene mer.
Jeg skulle si det.
- Herregud! - Løp!
Gå. Gå.
Skynd deg.
Enken
Herregud, det var Will, Martin!
Det var ham!
Hva gjør vi nå?
Jeg drikker det ikke.
Lukter bare på det, som en narkis.
FEM ÅR TIDLIGERE
Internett sier 200 mg per dag, ikke sant?
Det er avslappende, å måle opp morgenkaffen i milligram.
Mamma skal til å drikke 198 milligram med kaffe.
Din drittsekk, gå vekk.
- Er jeg en drittsekk? - Ja.
Forhåpentligvis en drittsekk med jobb.
Du kommer til å knuse til.
Labbene av milligrammene mine. De er mine.
Det er til ditt eget beste.
Lykke til.
Så du jobbet sist for en konsulentbedrift?
Ja, innenfor reise.
Og før det var du markedsansvarlig for et annet selskap.
Ja. Vi hadde uflaks,
men ja, før det var jeg markedsansvarlig.
Paderborn? Akrotiri?
Kona mi var i militæret, så karrieren min...
Jeg fulgte dit hennes førte.
Jeg elsker det dere gjør her.
Og jeg vet at CV-en min har hull.
Altså, to mislykkede foretak.
Jeg kan komme med mange unnskyldninger, men...
...slik er det bare.
Sannheten er at det nå er min tur.
Kona mi har forsørget oss lenge, og...
...vi får snart barn.
Gratulerer.
Takk. Så
jeg trenger denne jobben.
Og Judith, ingen vil jobbe hardere for deg enn meg.
For hvis jeg svikter deg,
svikter jeg kona mi og min ufødte datter.
Finnes det bedre motivasjon?
Jobben krever av og til en tur til Kongo,
bare for å holde kontakt med det vi driver med der.
Er det greit for deg?
Jeg gjør alt du trenger.
- Mr. Benson. - Hva er i veien?
- Jenta som var her... - Adidja?
Hun dro. Jeg så at hun stakk av. Hun hadde med seg en stor sekk.
- Hvorfor stoppet du henne ikke? - Jeg fulgte etter, men lå for langt etter.
Jeg mistet henne på markedet.
Beklager.
Det går bra, Jean-Pierre. Du kan dra. Vi har... Georgia!
Hun må ha overhørt at vi snakket om å finne et nytt sted hun kunne bo.
Han er tøff.
Hun er en fighter. Hun klarer seg.
Hun er ei lita jente.
- Hun er alene i byen. - Ja, jeg vet det,
og hun er ikke ditt ansvar, Georgia.
Jeg blir her og leter etter Adidja, og du finner Will.
Du hørte mannen. Rødt hus, hvite stolper,
rundt hjørnet fra New Market i Ruhengeri i Rwanda.
- Georgia Wells? - Ja.
Emery sikkerhetsselskap.
Takk for at du kom for å møte meg.
Ruhengeri er ikke langt unna. Bli med meg.
Takk.
13 KM - VULKANER - RWANDA NASJONALPARK
Er vi på riktig sted?
Ja. Jeg tror det.
Kan jeg hjelpe deg?
Beklager, jeg tror jeg har feil hus.
Beklager.
Hva nå?
Vi prøver på nytt senere.
Hun heter Adidja.
Hun er 11.
Hun forsvant i morges.
Jeg har en beskrivelse og et bilde.
Be betjentene dine ta en titt.
Hun er sikkert fortsatt i området.
Jeg kaster bort tiden. Virkelig.
Herregud.
Hei. Hvordan går det?
Det kan du spørre om.
Jeg gjorde den feil å prøve å finne vett hos politiet.
- Ingen fremskritt? - Nei.
De er ikke interessert i noe jeg har å si.
Føles som om jeg treffer veggen uansett hvor jeg går.
Beklager.
Det er mye av det som går.
Noe nytt om Ariel?
Nei. Dessverre ikke.
Hva med deg? Hvordan går det der?
Jeg har ikke kommet meg inn i huset, det er bevoktet,
men jeg skal det.
Ikke gjør noe dumt.
Litt sent for det, hva?
Dette er nok et bra tidspunkt.
Han har visst sluppet opp for røyk.
Kom.
Jeg må legge på, Martin.
Greit. Ha det.
Ha det.
Gå, jeg holder ham opptatt så lenge som mulig.
Jeg drar nå.
Nå igjen?
Det er jobb, og vi trenger pengene.
Nettopp.
Minn meg på hvor ubrukelig jeg er. Pent.
Jeg har ikke noe annet valg.
Så bare...
...det er det jeg sier.
- Vi må ta ned denne, Georgie. - Nei!
Det har gått et år. Det er ikke bra for oss.
Så vi bare tar den ned og glemmer henne?
Det er bare en uro.
Nei.
Jeg ringer når jeg har landet.
Will!
Georgie.
Tenk at det virkelig er deg.
Jeg fant deg.
Du lever.
Georgia, vent.
Skulle ønske du ikke hadde kommet.
Jeg skjønner ikke.
Hva foregår her, Will? Hvorfor ser du sånn på meg?
Georgia, du burde ikke være her. Kom igjen.
Tre år...
- I tre år har jeg trodd du var død. - Jeg er lei for det.
Jeg vet at du er redd. Det går bra. Jeg er her.
Jeg er her, og jeg skal ta deg med hjem.
Hvem er du redd for? Mannen utenfor?
Mannen med våpen?
Georgie, han jobber for meg.
Det er mye du må få vite.
FIRE ÅR TIDLIGERE - KINSHASA
En til.
Skal bli,
Mr. Tequila.
Ikke Sharks-tilhenger?
Jeg liker dem når de taper.
Mitt lag ga dem juling sist de spilte mot hverandre.
Brumbies.
Jeg er Lions-tilhenger.
Tror vi skal spille mot dere om et par uker.
Ja.
Får jeg lov?
Takk.
Du heter Pieter Bello, ikke sant?
Har vi møtt hverandre før?
Will Mason.
Nei, vi har ikke møtt hverandre.
Men vi har en felles venn.
Judith Gray.
Jeg kjenner ingen ved navn Judith Gray.
Så hvorfor betaler hun deg?
DRC Aid, selskapet hennes,
har mange andre selskap,
men hvis du følger etter pengene,
fører de til...
...Bulletscreen sikkerhetsselskap.
Eid av deg.
Du bør nok gå.
Judith tjener mye penger,
og de kommer ikke fra organisasjonen. Se her. Ser du? Der. Se.
Det er bare forrige måned.
Og du ser hva hun gir deg.
Ganske stor forskjell, ikke sant?
Jeg vil bare vite hvor hun får pengene fra.
Hvorfor skulle jeg si det til deg?
Det er ganske enkelt.
Fortell meg hva jeg trenger å vite,
og den summen du får betalt,
stiger.
Jeg kan øke andelen din hver måned,
og Judith får aldri vite at du sa noe.
Og jeg truer deg ikke, Pieter.
Jeg kommer med et tilbud.
- Hvordan var flyturen til Kinshasa? - Bra.
- Bra. Vil du ha vann? - Ja takk.
- Vær så god. - Takk.
Så, Judith...
Si meg...
...når valgte du å begynne å smugle coltan over grensen?
Unnskyld?
Du smugler coltan til Rwanda i den veldedighetsbilen du finner.
Din egen når du må.
Så selger du det videre uten den kongolesiske avgiften.
Det er en gruve ved Goma, drevet av general Azikiwe.
Du hjelper ham lure regjeringen for å fylle lommene deres.
Sier du det?
Og hvis du ikke lar meg hjelpe deg,
blir du fersket.
Du må hvitvaske pengene, og et par skallselskap er ikke nok,
så du må trappe opp veldedighetens rolle i Storbritannia
og kjøre pengene gjennom den til de blir rene.
Gi meg en andel hver måned,
så hjelper jeg med å vaske pengene gjennom Storbritannia. Vi kan...
- Du kan slutte nå. - Med hva?
- Å late som om du er her for å hjelpe meg. - Hør på meg.
Det er enkelt.
- Jeg åpner to filialer til... - Gi deg.
Si hva du gjør hvis jeg ikke vil ha hjelp.
Men du trenger den.
Hva om jeg ikke gjør det?
Du hjelper meg ikke, Will.
Du utpresser meg.
Jeg...
Greit...
Judith,
du vet hva jeg har gjennomgått de siste året.
Jeg har fulgt etter Georgia fra militærbase til militærbase
så lenge jeg kan huske,
og nå har jeg sjansen
til å begynne på nytt og hjelpe til.
Vi har alle våre grunner, ikke sant?
Så sett i gang. Si din pris.
Hun begynte å betale meg så jeg ikke sa noe.
Jeg beholdt pengene i Kinshasa, under et annet navn, så de ikke kunne spores.
Et år senere dro jeg for å besøke Goma.
Flygningen tilbake var Sankuru 19.
Er du på flyplassen?
Jeg har noen timer før flyet til Kinshasa.
- Du kan gå i butikkene. - Butikken. Entall.
Takk.
Hvordan føles ringen? Er den rett størrelse?
Hei, Pieter.
Ja, gjett hva.
Den Dikembe-fyren er på samme fly som meg.
Har du gått om bord?
- Nei, ikke ennå. - Ikke gjør det.
Ikke gå om bord i det flyet. Hører du?
Det er siste fly som går i dag. Hvis jeg ikke tar det, dreper Georgia meg.
Hør på meg, kompis, du har vært ærlig med meg.
Da du gikk til Judith, holdt du meg utenfor,
og banksaldoen min steg, takket være deg.
Så la meg gjøre gjengjeld. Ikke gå om bord i det flyet.
- Drosje. - Ja, sjef.
Kjør.
Vi må dra.
Inngangen er lukket, men jeg må telle passasjerene.
Hvis vi ikke drar nå, kan vi ikke lette på timevis.
Det er en stor storm over Kindu.
Vi må dra nå!
Det er Pieter Bello, legg igjen en beskjed.
Det er meg. Jeg har dratt.
Så kan du ringe meg tilbake og si hva som akkurat skjedde?
Greit, men det forklarer ikke
hvorfor du lot kona di tro at du var død.
Flyet, det hadde...
Det hadde ingenting med meg å gjøre.
Det var en politiker, Dikembe Rahema, som ville rydde opp i øst,
og det truet med å skape problemer for Azikiwes operasjon.
Han hadde vakter med seg døgnet rundt,
så Azikiwe bare...
Han styrtet hele 737-en for ett menneske.
Og Judith kjøpte billetten til meg.
Hun må ha vært lei av å gi meg en andel,
og ville ta to fluer med én smekk.
Georgia,
hun prøvde å få meg drept.
Og så snudde du bare ryggen til?
Du så deg ikke tilbake? Du tenkte ikke på hva som kunne skje?
Da det gikk opp for meg, så...
Så gikk jeg helt fra forstanden. Jeg var fortapt.
- Helvete heller! - Hva?
Pieter sjekket passasjerlisten,
og de hadde gjort en feil, Georgia. De talte meg med.
Kanskje på grunn av politikeren.
Men han sa det som om det var bra.
At Judith og Azikiwe ikke ville lete etter meg lenger. At jeg var trygg.
Men jeg klarte ikke å tenke, å forstå det. Jeg var ikke det.
Så hvorfor ringte du meg ikke?
Det knuste meg å vite hva som hadde skjedd med folkene på flyet.
Det eneste jeg tenkte på, var de folkene,
og du
som så på nyhetene og så vraket.
Jeg tenkte støtt at om jeg hadde sagt noe...
Om det var min feil at så mange uskyldige hadde dødd.
- Miss... - Det styrtet.
- Går det bra? - Det styrtet.
De fant vraket for en time siden.
Så jeg ba Pieter se til deg.
Var det derfor han var på flyplassen?
Azikiwe ba ham holde øye med Emmanuel Kazadi.
Det var kona hans som hadde med seg bomben.
Han ville se om hun hadde fortalt ham noe.
Hvorfor ringte du ikke meg?
Jeg gjorde det.
Noen ganger.
Jeg ringte, og jeg...
...jeg klarte ikke å si noe.
Jeg vet du tror det er drittprat, Georgia,
men i ukene etter styrten klarte jeg ikke å fungere normalt.
Og jeg var redd.
General Azikiwe har menn som er lojale overfor ham. Ikke regjeringen, men ham.
Så jeg gjemte meg.
Mr. Bello!
Mr. Bello.
ÉN MÅNED ETTER SANKURU 19-STYRTEN
Snakker du med general Azikiwe?
Jeg har ingenting med generalen å gjøre,
og det vet du, Kalehe.
Folk er sinte.
Du må snakke med generalen.
Jeg har en jobb.
Disse soldatene har en jobb.
Og du har en jobb.
Hvis du har et problem med generalmajor Azikiwe,
får du ta det opp med ham direkte, og lykke til med det.
Og Pieter gjemte meg rett under nesen på dem.
Jeg gjemte meg for Azikiwe i hans egen coltangruve.
Jeg har beskyttet deg lenge nok.
Azikiwe og Judith tror begge at du er død.
Du kan ikke gjemme deg her for alltid.
Det flyet ville ha styrtet uansett.
Ingen ville stanset det. Ikke du, ikke jeg.
Er det det du forteller deg selv?
Det er ikke riktig å vite det vi vet.
Vil du gå ut dit?
Fortelle verden hva som skjedde?
Vil du se hvor fort du ender opp død?
Georgia.
Nei, kompis.
Nei, det er over. Ditt gamle liv er borte.
Hun kommer seg.
Det gjør alle.
Du må glemme ditt gamle liv. Hun er borte.
Kom igjen.
Har du spist?
Du trenger styrken din.
Hvorfor det?
For eneste måte jeg kan beskytte deg fra Azikiwe på,
er å få deg over grensen,
langt vekk fra ham. Kom.
Jeg kunne ikke bruke passet mitt.
Jeg hadde blitt erklært død
og hadde ingen utvei fra Kongo,
så jeg hadde ikke noe valg.
General Azikiwe er et jævla monster, det vet jeg,
men jeg kan ikke gjøre om på handlingene hans.
Hør her,
jeg vet jeg er en feiging,
Georgia...
...men jeg trodde ærlig talt at du ville få det bedre uten meg.
Går det bra?
Dette er ikke et godt sted å sove. Det er ikke trygt.
Er det ikke noen som leter etter deg?
Det går bra.
Jeg gjorde en feil.
Tre år, Will. Hva i helvete foregår her?
Hvorfor snakker vi mens en bevæpnet vakt står utenfor huset ditt i Rwanda?
Pieter fikk meg ut av gruven og hit.
Og jeg vet ikke, jeg bare...
Jeg slo meg ned.
Jeg fikk jobb på en gård i nærheten
og skapte et liv.
Tre år bare...
De gikk forbi, og skyldfølelsen og paranoiaen bare...
Den begynte å falme, skjønner du?
Nei, jeg skjønner ikke.
Hvis du skal være i skjul, hvorfor dro du til Kinshasa?
Greit. For ikke lenge siden kom Pieter hit
og ba meg om hjelp.
Neimen...
- Lenge siden sist, kompis. - Ja.
Jeg gikk hjem til deg, og de sa at du var her.
Jeg har fått dårlige nyheter.
HIV.
Så leit.
De kan behandle HIV nå.
De kan behandle HIV, men
medisinene her er dyre. Veldig dyre.
Og jeg tenker på dattera mi og...
...hva jeg kan gjøre for å gi henne et godt liv.
Seks år.
I seks år
har jeg gjort Judith Gray og general Azikiwe rike.
Selv etter at de styrtet det flyet.
Har du fått nok?
Tja...
...operasjonen fungerer ikke slik den pleide.
Alle vil ha en større andel.
På en eller annen måte
tjener jeg mindre enn for tre år siden.
Og jeg trenger mer.
Jeg vil forbli levende.
Jeg skal rydde opp i ting.
Jeg skal ansette en milits
og ta over gruven.
Skal du angripe en gruve eid av den kongolesiske hæren?
Hva kan man ellers forvente fra Lions-tilhengere?
Jeg samarbeider med noen.
Der.
Sidney Langawa.
Han jobber for Azikiwe.
En av de få menneskene generalen stoler på.
Han er på vår side nå.
Du sier stadig "vi".
Hva vil du at jeg skal gjøre?
Greit.
Pengene Judith betalte deg, satte du dem på en konto i Kinshasa?
Under et annet navn?
Hvis det er pengene du vil ha, kan du få dem.
Jeg vil ikke ha dem.
De får meg til å tenke på folkene på flyet.
Jeg kan bruke dem til å ansette militsen.
- Greit. - Men da
må du bli med meg til Kinshasa.
Å, Pieter.
Jeg tror ikke jeg kan.
Det er bare du som har tilgang til kontoen.
Greit.
Vi skal ta forholdsregler.
Jeg vet ikke helt, Pieter. Det er for risikabelt.
Jeg er ikke den eneste som trenger pengene.
Du har bruk for dem, og det vet jeg.
Gratulerer, forresten.
Jeg vet at jeg står i gjeld til deg. Det vet jeg, greit?
Men det er ikke like lett som du påstår.
Jeg har ikke pass lenger. Jeg har ikke legitimasjon.
Jeg er mannen som kan få hva som helst over grensen.
Og etter at vi har kommet over grensen? Hele veien til Kinshasa.
Og hvis jeg blir oppdaget? Hva skjer så?
Én tur til Kinshasa.
Hjelp meg,
så får du med deg penger hjem.
Pass for et bedre liv.
Sydney, kom igjen.
Så jeg gjorde som han ba om. Jeg dro til Kinshasa.
Mens vi var i banken,
trappet demonstrasjonen mot regjeringen opp til opptøyer.
Det skjedde så fort.
Herregud!
Jeg trodde ikke vi ville komme oss vekk.
Veien er avstengt. Vi må komme oss over den gata,
så kommer vi oss vekk.
Jeg har en veske med penger midt under opptøyer.
Vil du gjenta det litt høyere?
Holdt hodet lavt og bevar fatningen, så kommer vi oss vekk.
Bevar fatningen.
Kom igjen, Will. Kom! Will, kom!
Herregud!
Ikke vær redd.
Kom igjen, Will. Bli hos meg. Kom.
Kom, Will!
Helvete!
Will!
Kom, Will!
Nei, Will!
Denne veien, kom!
Greit, fortsett å gå.
Fortsett å gå.
Rett frem.
Nei, ikke stopp. Fortsett.
Ser du?
Hva var det jeg sa? Lett som en plett.
Jeg må fortsatt komme meg over grensen igjen.
Det ordner seg.
Første klasse. Kom. Denne veien.
PUNIA - MANIEMA-PROVINSEN I KONGO
Takk.
Bare hyggelig.
Hei, Will, er du klar?
Niks.
Reisen hit var ille nok.
Her.
Hvorfor får jeg denne?
Den er en lykkeamulett. Den er til deg.
Går det bra med deg?
Ja, vi må etterlate deg her til sjåføren kommer.
Jeg venter på ham i nærheten. Her.
Kom igjen. Fimi lurer nok på hvor vi er.
Vi kjører rett gjennom. Ingen stopp.
Jeg ansatte vakten da jeg kom tilbake.
Reisen tilbake til Kinshasa fikk alt til å komme tilbake, all paranoiaen.
Jeg var redd for at de ville finne meg, og trodde jeg måtte beskytte meg.
Var det verdt det?
Helt ærlig?
Nei.
Jeg vet ikke. Det var ikke meningen...
Jeg planla det ikke, Georgia. Jeg bare...
...satte én fot foran den andre og prøvde å overleve. Jeg...
Det gjorde vi begge, etter Violet.
Vær så snill. Ikke.
Beklager, men det er sant.
Jeg taklet det ikke.
Jeg støttet deg ikke.
Jeg klarte det ikke.
Jeg tenker fortsatt på henne.
Hver dag.
- Ja. - Ja.
Beklager.
Det er så rart å se ansiktet ditt.
Og jeg vet at etter alt som har skjedd
og alt jeg har gjort,
er det umulig å tro meg, men, Georgie,
jeg sluttet ikke bare å elske deg.
Jeg tenkte på deg hver eneste dag.
Så hva gjør vi nå?
- Hei. - Fimi sover.
Greit.
Kom hit.
Gloria, dette er Georgia.
Greit.
Nå skjønner jeg.
Georgie.
- Georgie... - Nei.
Bare stopp.
Nå skjønner jeg endelig.
Hva?
Du velger alltid minste motstands vei, du?
Du kunne ikke bare være ærlig.
Helvete! Jeg er så jævla dum.
Det var derfor du ikke kunne ringe, ikke sant?
Derfor du tilbrakte så mye tid her.
Hvor gammel er babyen?
- Du skjønner ikke. - Hvor gammel?
Noen måneder gammel.
Samme alder.
Hva var grunnen? Var det lettere?
For mye bagasje? Det gamle forholdet er ødelagt,
så du kaster det til sides og blir kvitt det!
Etter alt jeg har gjort for deg!
Folk er døde på grunn av deg.
Jeg kjenner deg ikke i det hele tatt, eller hva?
Det tror jeg ikke at jeg noensinne gjorde.
Dra hjem, Will.
Neimen...
...hvem er du?