EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
UTENFOR EN KINO ET STED I LONDON…
Hallo.
-Klem? -Nei, helst ikke.
Er du spent? Det er "Best of"-showet.
Gjenoppleve de beste øyeblikkene fra Travels with my Father.
Jeg kan knapt vente.
Vi har hatt noen utrolig flotte stunder de siste fem årene…
Skål.
-Det er bra. -Bra.
…besøkt 14 land…
Dette stedet er fullt av pokkers italienere.
…fra tørre ørkener
til snødekkede fjell…
Jeg må si at det er imponerende.
Herregud.
-Pappa. -Nei.
Regel nummer tre?
Aldri vær for langt unna et offentlig toalett.
…reist over 850 mil
over fire kontinenter…
Hvorfor kunne vi ikke fly som vanlig?
Fordi dette er en vakrere vei.
…med spenning…
Faren din er morsommere enn deg.
Nei, takk.
…og fall…
Faen!
-Har ham! Jeg har ham! -Ja!
-Kan jeg komme over? -Nei!
…vi holdt budsjettet…
Er dette hotellet? Er du sikker?
Jeg sover ikke her inne.
Jeg er Jack. Dette er faren min, Michael.
-Unnskyld. -Hva?
Aldri i livet.
…og nøt total luksus.
Faen.
Og vi har elsket hvert øyeblikk.
Ja, veldig morsomt.
Kan dere slutte å kline?
Du vet jeg liker å være sammen med deg.
Og jeg ser at mamma kommer godt overens med Valerio der borte.
Han hadde vært grei å ha rundt i huset.
Dette må føles hjemme for deg,
å være her i et tomt teater.
Nei.
Dette showet skal ha varme, okay?
-Dette er mimring. -Okay.
Så mindre av det. Du ødelegger stemningen allerede.
Slutt å drepe stemningen.
Drepe hva?
Stemningen. Du ødelegger moroa.
-Okay? -Ja.
Når man reiser synes jeg det handler like mye om
menneskene man møter, som stedene man drar til.
Jeg er helt enig.
Vi har møtt fantastiske folk, og jeg vet hvor mye du elsker å møte nye folk.
Du får sjansen til å fornærme dem for første gang.
Hvem er dine…
favorittkarakterer?
Berten.
Jeg likte Berten.
-Vi møtte ingen som heter Berten. -Jo, det gjorde vi.
-Du mener fyren på toget? -Ja.
-Han var verten. Vi har snakket om det. -Jeg vet, men han var fantastisk.
Du sier at du syntes han var fantastisk. Du sa bokstavelig talt
en setning til ham der du tok feil av navnet hans.
Ja, men han var en flink vert.
Jeg synes vi skal oppfriske minnet ved å se øyeblikket
du ble bestekompis
med en tilfeldig vert på et tog i Thailand.
-Som het Berten. -Nei! Han het ikke Berten.
Det gjorde han!
Unnskyld meg, herrer.
Dette er badet deres.
Vi har sprit her inne
og en isbøtte der borte.
Jeg er verten deres.
Om dere har noen problemer,
kan dere trykke der, om dere vil at jeg skal komme.
Tusen takk, Berten. Hyggelig å møte deg.
-For en snill mann. -"Berten"?
-Verten. -Han sa han het Berten.
Han sa verten, ikke Berten. Så han ut som en Berten?
Du trodde at han het Berten?
Altså, jeg mener…
Hvordan skulle jeg vite?
Du sa "Berten" og han kom ikke inn og sa: "Beklager, det heter jeg ikke."
-Han hadde et navneskilt. Jeg leste det. -Hva sto det?
-Det sto ikke Berten. -Hva sto det da?
Jeg… Det husker jeg dessverre ikke.
Det var fem år siden.
Vi møtte ham i fem sekunder.
Vel, kanskje han ikke het Berten.
Uansett, om han faktisk het Berten,
så ville han ikke introdusert seg selv ved å si: "Jeg er deres Berten"?
Det er litt vel vennlig.
Kanskje han mente det på en vennlig måte.
"Jeg er deres Berten."
Introduserer du deg selv slik ofte?
Hva, "Jeg er din Michael"?
Nei, men han snakket ikke morsmålet sitt.
Han slet jo ganske åpenbart.
Kanskje noe av det rareste som skjedde,
i forhold til folk vi møtte på reisene, var da vi…
møtte Steven Seagal.
Husker du?
Ja. Jeg hadde jo aldri hørt om ham.
-Skal vi ta en titt? -Ja.
Se. Rundt hjørnet. Ikke vær åpenlys.
-Det er absolutt ham, er det ikke? -Ja, det ser ut som ham.
Jeg må gå og si hei. Jeg må møte Steven Seagal.
Hallo. Mr. Seagal.
-Hei, jeg er Jack. Jeg er en stor fan. -Hyggelig å treffe deg.
Hyggelig å treffe deg. Vi bor også på hotellet.
Jeg er en stor fan av deg.
-Jeg er også skuespiller. -Jaha?
Dette er faren min. Pappa?
-Jeg lager et show med faren min. -Kaller du ham pappa?
-Unnskyld? -Du kaller ham pappa?
Jeg… Ja.
Pappa, dette er Steven Seagal.
Å, Mr. Seagal. Veldig hyggelig å treffe deg, sir.
-Kan jeg spørre deg om noe? -Ja, så klart.
-Jeg vet du er en zen-mester. -Ja.
Hva er essensen av zen?
Steven Seagal kastet meg i en dam.
Gikk han bare?
Jeg skulle ta ham i hånden og takke ham.
Har det.
Hva er essensen av zen?
Å omgi deg med det.
Derfor kastet han meg uti.
Han kunne bare sagt det.
Det var en så merkelig opplevelse.
Manageren hans ringte dagen etter og spurte oss
-om vi ville spise lunsj. -Det var lunsj, ja.
Og lunsjen var veldig rar, fordi han spiste ikke noe.
Han sa: "Jeg gjør ikke lunsj, jeg spiser ikke lunsj."
Jeg husker at han snakket med deg om aikido,
og du spurte bare spørsmål for å være høflig.
Han begynte å gå inn på detaljer
om hvordan man avvæpner noen som løper mot deg med et samuraisverd.
-Det stemmer. Det husker jeg. -Og du bare nikket med, som om du sa:
"Ja, informasjonen jeg får av deg er veldig nyttig, Mr. Seagal.
Jeg skal tenke på det neste gang jeg er på…
Waitrose i Putney Shopping Exchange og noen kommer mot meg med et sverd."
-Eller på Garrick Club. -Ja.
Er det noen andre du likte spesielt godt?
Jeg elsket…
Porky.
-Å, Porky, ja. -Husker du Porky?
Han var flott.
-Vi rullet rundt i Compton… -…og han kalte
meg en OG hele tiden, noe jeg…
jeg trodde var ganske frekt
fordi jeg trodde det betydde pensjonist.
Jeg tenkte: "Greit nok, jeg er ingen ung mann lenger,
men du trenger ikke å fortsette
å snakke til meg som en…
OG."
-Og så var det ikke det han mente. -Nei.
-Original gangster. -Ja.
Greit nok. De kjenner igjen sine egne.
Skal du la meg henge?
-Ja. -Du lar en bror henge?
Du skal bare daske litt.
Okay, la oss bare se på klippet.
-OG, alt bra? -OG?
-Hva? -Jeg spurte om det går bra?
Ja, det går veldig bra.
Jeg ser du lurte på det med OG, du sa: "Hva?"
Ordentlig gammel.
Nei, original gangster.
-Original gangster. -Å.
Du rocker den dressen med rosa slips.
Hva?
Du leker ikke, OG, faen.
Du har satt lista høyt.
Jeg liker denne mannen.
Jeg liker respekten også, det får jeg ikke fra deg.
Noen sinne.
Du er en liten hund nå, skjønner du. Du ruller med de store nå, skjønner?
Jeg og OG har deg.
Vi passer på deg, unge mann.
Jeg er en stor fan av gangsta rap.
Å, er det sant?
-Så jeg har alltid villet… -Gangsta rap?
-Ja, jeg elsker gangsta rap. -Tull.
Du var besatt av Spice Girls.
Jeg mener, hva er alt…?
Jeg var ikke besatt av Spice Girls.
Du hadde all musikken deres, du danset rundt på soverommet til Spice Girls.
Pappa sier sannheten!
Du elsket Spice Girls.
Jeg elsket rap. Jeg hadde et Big Pun album.
Jeg hadde et N.W.A. album, et Eminem album.
Hvilken gangsta rap sang er favoritten?
Jeg liker…
Det tar deg så lang tid å finne en.
Dr. Dre…
"Millennium."
Nei, det er Will Smith. Pokker.
Skål, gutter.
Skål.
Skål, mine herrer.
-Ja sir, OG. -Hell den nedpå.
Ja, sir.
Hva drikker dere der ute?
Jeg liker en god hvitvinsdrink.
Du lytter på Spice Girls og drikker hvitvin?
Ja, det stemmer.
For en flott mann.
Det er faktisk ganske leit, en trist hendelse.
Porky er dessverre ikke blant oss lenger.
-Virkelig? -Ja.
Han er dessverre død.
-Nei. -Han er det.
Det er så trist, fordi jeg likte ham veldig godt.
Så jeg tenkte vi kunne ta en liten skål…
Å, flott.
…til Porky, dypt savnet.
Søtt.
Fraværende venner.
Porky.
Til deg.
-Gud velsigne deg. -Gud velsigne.
Det hadde kanskje vært mer passende om vi rullet en joint,
og tok noen drag i hans minne.
Ja, jeg tror vi bare holder oss til sjampanjen, eller hva?
Et lite drag?
Det er det han ville ønsket.
Okay.
Det er så klart noen du møtte helt i begynnelsen av Travels
som har fått en spesiell plass i ditt hjerte.
Mener du
din mor?
-Jeg snakker om Winston. -Winston! Ja, nettopp.
Jeg tenker på ham som sønnen jeg aldri hadde.
-Skjønner du? -Hva mener du med, "aldri hadde"?
-Du hadde en sønn. Du har to sønner! -Ja.
Men det er noe veldig spesielt ved ham.
-Greit. -Annerledes.
Han er en dukke, det er annerledes.
Sover han i sengen med deg og mamma?
Ikke nå lenger.
-Hva mener du med, "ikke nå"? Har han det? -Ja, så klart, da han var yngre.
Men ikke nå.
Jesus.
La oss påminne oss selv
om hvordan den skumle dritten kom inn i livene våre.
Sko.
Å, nettopp.
Idiotisk.
-Sawadee ka. -Sawadee ka. Hallo.
Hallo.
Folk passer på dukkene som om de er ekte barn?
Ja.
Jeg vil at dere skal få en egen dukke.
Siden dere skal reise til flere land, tror jeg at å ha med en dukke
vil være et symbol på hell og lykke på reisene deres.
-Hva skal vi kalle ham? -Jeg har tenkt på det.
Jeg kalte deg Jack fordi faren min het Jack,
men jeg har alltid angret på at jeg ikke holdt meg til plan A,
som var å kalle deg Winston.
-Å, Winston. -Og øyeblikket du har ventet på.
Dette er deres luk thep-dukke.
-Hallo. -Møt dine nye fedre.
Pappa og bestefar, ikke fedre. Vi er ikke et par.
Jeg vil ikke forvirre ham.
Du er kanskje… fus, som de sier.
-Jeg skal ta vare på den. -Hallo, Winston.
-Her er pappa. -Det skumleste jeg har sett noen gang.
Ikke skrem ham, vær så snill.
Vil du holde ham? Ikke gjør stemmen, bare hold ham.
Ikke bæsj.
Flink gutt.
Greit, Winny, da drar vi.
-Tusen takk. -Da drar vi.
Bli med bestefar.
-Så merkelig. -Søtt.
Det gjør det ikke mindre rart.
Nei, det var søtt.
Husker du at den damen var ganske flørtete?
-Hun var det. -Hun var veldig…
Fordi hun hadde en dukke og hun flørtet liksom
med deg via dukken sin, ja.
Det var en merkelig ettermiddag.
Du må innrømme at Winston er skummel.
Han er ikke skummel, bare søt.
Han er skummel.
Han hadde absolutt passet i en skrekkfilm.
-Å, for noe tull. -Det er sant!
Jeg skal bevise det.
Alt man må gjøre er å endre musikken litt
så kan du se hvor skummel han er.
Tenker du ofte på døden?
Døden er en grusom ting, mann.
Dette kortet viser henne at du er forbannet.
-Forbannet? -Ja.
Jeg visste ikke at bestemoren min døde slik.
Slutt å snakke med dukken.
Det er Winston, ikke en dukke.
Pappa er her.
-Skummelt. -"Hallowinny"?
"Hallowinny."
Jeg tror at noe av det jeg har likt mest med denne opplevelsen,
etter å ha gjort det så lenge, er…
å se hvor mye mer villig du har blitt
til å kaste deg inn i noen av disse opplevelsene.
I den første sesongen vi gjorde, for eksempel,
husker jeg at du gjorde en scene med meg
der vi var i en kajakk hele dagen, og du
nektet å ta av deg dressjakken.
Og jeg husker de timene vi brukte på å overbevise deg til å ta den av.
Og det var første sesong. I sesong fire tok du på deg drag…
på scenen i en gay bar.
Jeg tror det viser hvor mye du har klart å åpne sinnet ditt.
Jeg tror ikke det er et åpent sinn. Jeg tror du knakk meg.
Til slutt tenkte jeg: "Hva er vitsen i å slåss mot det?
La oss bare gjøre det."
Jo mer jeg bare gjorde det, jo morsommere var det.
Ja.
Så, det var klovner og det var alle de andre tingene vi gjorde.
Klovner.
-Det var et viktig øyeblikk. -Ja.
Du var ganske redd for klovner.
Jeg ville ikke si redd for klovner.
Vel, la oss ta en titt
på klovnefestivalen i Odessa.
Hele festivalen ender opp med en parade gjennom byen.
En mulighet for faren min å se frykten i hvitøyet.
Ikke overraskende…
Pappa?
…er han litt nervøs for kameraet.
Hvor er han?
Pappa?
Michael!
Har ham. Der er han.
Hva faen gjør jeg her?
Det er et totalt mareritt.
Jeg vet ikke hvordan jeg lot meg overtale.
-Pappa, kan du vinke? -Nei.
-Jeg vinker ikke. -Du skremmer barna.
-Jeg skremmer ikke barna. -Jo.
Jeg har vinket så mye jeg orker.
Jeg vinker en gang til og det er det.
Ikke som dronningen, som en klovn. Moro.
Bare faren min kan få en klovneparade til å føles som en begravelse.
Den opplevelsen må ha vært morsom for deg, da.
Jeg digget det. Jeg likte å være en klovn.
Karrieren din kan jo faktisk,
jeg sier ikke at den vil gjøre det, men den kan lett ende opp
i sfæren av barneunderholdning.
Du vet, barneselskap og sånt.
Tror du at opplevelsen med Odessa Clown Festival
hjalp deg å komme over klovnefrykten din?
Jeg skjønner ikke hvorfor du sier at jeg er redd klovner. Jeg er ikke redd klovner.
-Så du er ikke redd for klovner lenger? -Nei.
Å, faen!
Jeg kan ikke tro du gjorde det. I min alder.
Det er ganske farlig på din alder.
-Ja, vær forsiktig med det. -Ta det med ro.
De har en hjertestarter i resepsjonen.
Tusen takk, Mr. Froggle.
Så du planla alt dette?
Ja, han har vært der i 20 minutter.
Du er så ondskapsfull.
Han var der da du snakket dritt om barneunderholdere.
Du såret Mr. Froggle.
Han gråter der borte.
Jeg tror faktisk at den tåren er påmalt.
La oss gå videre til våre verste opplevelser.
Mitt verste minne av turen til Amerika?
Hilary Whitehall på scenen
-med Magic Mike. -Det var grusomt. Ja, jeg er enig.
Jeg vil ikke se klippet igjen, men vi viser det så vi kan
friske opp minnene.
Jeg tror dette vil trigge meg.
Kan du bli med meg, vær så snill?
-Jeg må gå. -Nei, nei.
-Hvor skal du? -Bli med ham.
Hva gjør hun?
-Hei, går det bra? -Nei, ikke i det hele tatt!
Jack, det var fantastisk!
Fantastisk!
Jeg trenger en drink.
Har vi det gøy? Kan jeg få et "ja for faen"?
Ja, for faen!
Hva har du å si?
Jeg var heldigvis ikke der. Jeg hadde dratt allerede.
Men nå som jeg ser det,
hva holder moren din på med?
Det verste er den delen der han roterer og hun ser på ham med sultne øyne.
-Ja. -Mot pakken hans.
Takk og lov at hun aldri har gjort det med meg.
Men om du prøvde å gjøre det han gjorde, hadde du aldri kommet deg opp igjen.
Det verste var jo at etterpå,
fortalte mamma meg at når hun var der oppe, at han luktet av tigerbalsam,
noe som er en ekkel detalj.
Og det betyr at når jeg tenker på det fæle minnet
har jeg også lukten som passer til.
Jeg kjenner ikke til tigerbalsam, så jeg aner ikke hva det lukter.
-Men jeg antar at det ikke er godt. -Det er det ikke.
-Nei. -Nei.
Moren din har aldri nevnt det for meg.
Jeg ville vært bekymret om mamma, en gang i framtiden,
spør om du kan ta på litt tigerbalsam før du legger deg.
-Jeg skal huske på det. -Hold et øye med det.
Om hun spør deg
om å ta på et par veldig trange jeans,
og ta på tigerbalsam
og sette på litt…
R&B.
Bare si: "Nei, Hilary, jeg vet hva du holder på med.
Denne Mike er ikke magisk."
La oss se på et av mine andre favorittminner.
Dette var fra da du prøvde å parkere en bobil
foran Caesars Palace i Las Vegas.
Hva mener du, "prøvde"?
Altså, det gikk langt fra bra.
Nei, forsiktig.
-Okay, forsiktig. -Her et sted?
-Stopp! -Hva?
Brems! Unnskyld.
Er det okay?
-Nei, du stenger for taxiene. -Hva skjedde med alle de…?
-Å, for helvete. -Hvor er dette på vei?
-Slutt! -Hva? Jeg vil ikke at folk…
-Hent noen… -Jeg hater når folk tuter på meg.
-Slutt! -Hold munn!
-Slutt. -Faen ta!
-Pappa! -Hva?
-Herregud, drep meg nå. -Hva skal vi gjøre da?
-Hente noen som kan hjelpe. -Skal jeg sette på bremsen?
Unnskyld, kan vi få litt hjelp med parkeringen?
Jeg har glemt hvordan bremsen funker. Jeg bare skrur den av.
Du kan ikke bare gå fra den.
Pappa, den ruller! Brems, brems!
Greit.
-Herregud. Pappa, stopp den. -Hvor er bremsen?
-Sett på håndbrekket. -Jeg finner ikke den jævla bremsen.
-Det er håndbrekket. -Å, ja. Der er den. Unnskyld.
Jeg gjør det. Sånn, ja.
Jeg skulle likt å se deg parkere den.
Det leder oss til et av mine andre favoritt-temaer med reisene våre.
Når vi har vært på veien.
-Når vi har vært ute og kjørt. -Hva mener du, "vi har kjørt"?
-På en road trip. -Du kan ikke kjøre, Jack.
Jeg mente "vi", jeg kunne…
Du tror ikke at du kan kjøre, eller?
Nei. Jeg har gjort all kjøringen hele denne serien, okay?
Så alt dette med: "Å, her har vi kjørt rundt…"
-Fordi du kjørte aldri. -Jeg skjønner, jeg kjører ikke.
La oss ta en titt på vår tid på veien.
Din tid på veien, jeg som passasjer.
Pappa, se.
Hva gjør du?
Spiste en ostepop med foten.
Så utrolig ekkelt.
Det er som å ha en jævla treåring i bilen.
Hva spiser du?
-Lamington-finger. En australsk klassiker. -Det høres ekkelt ut.
-En Lamington-finger? -Ja.
Høres ut som noe fra skolen.
Mr. Lamington, geografilæreren,
og det han gjorde med fingeren.
Skikkelig ekkelt.
-Får jeg gi deg en Lamington-finger? -Nei, takk.
Pappa, ta en nøtt.
Vil du ha en nøtt?
Egentlig ikke…
Herre…
Det er…
Faen. De har wasabi på.
Det er helt forferdelig.
Hva faen var det?
-Det er… -Jeg skal drepe deg.
-Det er en wasabi-peanøtt. -Jeg skal absolutt drepe deg.
Det er det ekleste jeg har spist i hele mitt liv.
Det smaker som noe som kom ut av ræva di.
-Du må innrømme, Jack… -Ja?
…at du er veldig irriterende i en bil.
Jeg kommer med stemningen.
Jeg holder energien oppe i bilen.
Greit, okay.
Og det får tiden til å fly.
Så klart, en av de viktigste tingene som har kommet ut av serien
er slagordet ditt.
-Jeg har ikke et slagord. -Det har du.
"Dra til helvete."
-Ikke vær tullete. -Det er det.
Det er slagordet ditt.
-Det er slagordet mitt? -Folk roper det etter deg på gaten.
Jeg tror de er fans altså.
Du må innrømme at du banner ganske mye.
Ikke sant.
-Du er som en sjømann. -Nei.
-Det er jeg ikke. -Banneord herfra og til månen.
-Du teppebomber banneord. -Løgner.
-Annethvert ord… -Nei, ikke sant.
-Det er det! -Løgner.
Du banner mye, det gjør du. Du banner hele tiden.
-Jeg banner ikke hele tiden. -Jo, det gjør du.
Det er faens løgner, okay?
Skal vi se på en montasje?
Hva faen er en montasje?
Hva gjør dette barnet? Dra til helvete.
Dra til helvete.
Hva faen?
Å, faen!
Hold hendene på det jævla styret!
Lille jævel.
Slutt å kødde for faen.
Hold faens kjeft.
Dra til helvete!
Hva faen gjør jeg her?
Faen i helvete.
Det er en stor, jævla kylling.
Didgeri-faens-doo.
Ikke faen.
Hvor faen har du vært?
Hva faen er det?
Faen i helvete.
Å, faen!
Faen.
Glad i deg.
Dra til helvete.
Femtifem banneord. Ikke at noen teller.
-Vil du si unnskyld? -Jeg beklager.
-Si unnskyld til de som ble fornærmet. -Jeg beklager til alle
som ble fornærmet, men
så klart, ved noen tilfeller,
vil man slippe noen banneord.
-Et lite banneord slipper ut? -Ja.
Vi nærmer oss slutten av denne mimrestunden
og avslutningsvis vil jeg minne oss på at…
vi har hatt
mye moro med å lage dette.
Det har vi. Mye moro.
Opp i ræva, nummer en.
De likte ikke "Opp i ræva, nummer en."
Unnskyld meg,
jeg må virkelig drite.
Ja, det er helt bakerst på…
275 meter.
Var det deg, Michael?
Det var hofta mi.
Du hørte det i alle fall.
Da jeg var liten gjorde han et magitriks på alle bursdagene mine.
Han tok fram en stor flaske vodka og fikk innholdet til å forsvinne.
-Var det en spøk? -Bare løgn.
Jeg var en player lenge, OG. Du vet, fitte holder meg ung.
Fitte holder en fyr ung, gutt.
Kjør på, kjør!
Jeg lurer på hva "idiot" er på walisisk.
Idiót.
Unnskyld,
isen kom ut av nesa.
For noen flotte år vi har hatt.
-Helt fantastisk. -Det har vi.
-Det har vært moro. -Ja.
Mine favorittøyeblikk har vært de gangene vi har sprukket av latter
i visse situasjoner.
-Jo mindre passende, jo bedre. -Jeg er helt enig.
De siste fem årene har vært de beste i mitt liv.
Ja?
Mest fordi jeg har vært med deg.
Mike ruller opp skjorteermene. Mike drikker øl.
Jack elsker Mike.
Det har vært så flott å være så mye sammen med deg.
Jeg kan ikke huske å ha hatt det så mye moro, så mange ganger.
Du kaster deg selv inn i…
ting som folk på din alder ikke vanligvis gjør
og jeg er alltid imponert
og overveldet av den evnen din.
Takk.
Takk. Takk for at du er med på det.
Jeg er klar over hvor heldige vi er som kan gjøre dette.
Jeg er så heldig.
-Jeg er også heldig. -Vi har hatt det gøy.
Jeg er sikker på at vi skal gjøre masse sammen, bare ikke flere reiser.
Du var så flink, Jack.
Fantastisk.
-Skål. -Glad i deg.
Glad i deg.
Noen veldig flotte minner.
Du fikk meg til å gråte. Det er sjelden.
Jeg visste ikke at du hadde tårekanaler.
Jeg trodde de hadde koagulert.
-Tusen takk, du. -Han gråter.
Uansett.
Det er første gangen du har grått siden Margaret Thatcher sluttet.
Idiotisk.
-Hvem vet hva framtiden bringer? -Nei, dette er slutten.
-Er det? Okay. -Ja.
Du har ikke helt forstått det.
Å, unnskyld.
Ikke helt, men…
-Det var det jeg følte. -Det er tanken som teller.
-Vel, jeg har en siste overraskelse. -Ja?
Denne serien begynte med at jeg kjørte deg gjennom Hanoi i en tuk-tuk.
Jeg husker det. Hårreisende.
Det som er igjen av håret ditt vil reise seg igjen,
fordi serien ender slik den begynte.
Skal vi tilbake til Vietnam?
Nei, jeg skal kjøre deg hjem i en tuk-tuk.
Å, takk faen for det.
-Vi går ut. -Kom igjen.
Greit.
Vi avslutter som vi begynte.
-Rir mot solnedgangen… -Flott.
…i en av dine favoritter.
-Ja, bare se på den. -Tuk-tuken.
Hopp inn bak. Det finnes et pledd å legge over knærne om du blir kald.
-Klar? -Ja.
Vil du ha fin utsikt eller skal vi rett til eldrehjemmet?
Morsomt.
Vi tar en kort distanse,
fordi jeg vet ikke om du vil klare det.
Unnskyld.
Ja, okay!
-Gammel mann her. -Unnskyld.
Hva gjør du? Dette er absolutt kaos.
Jeg tror den vi hadde i Thailand hadde en motor.
Å, faen.
Nå kjører vi.
SÅ LEVDE DE LYKKELIG FOR EVIG
-Det er ganske fint. -Ja, du gjør det ganske bra.
VEL, FOR DET MESTE
-Unnskyld. -Forsiktig.
Å, pokker.
Unnskyld.
-Du traff en bil. -Ja, jeg vet det.
-Dra til helvete! -Oi!
Unnskyld.
Forsiktig.
Bulket jeg bilen?
-Det bra, okay. -Nei, jeg tror ikke det.
For en fin og avslappet tur i byen.
Burde bare tatt en Uber.
Tekst: Mia Borgersen