EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
VED EN BIOGRAF ET STED I LONDON
Hej.
-Et kram? -Nej, det tror jeg ikke.
Glæder du dig? Vi skal se "det bedste".
Du skal genopleve det bedste fra Travels with My Father.
Jeg kan næsten ikke vente.
Vi har haft en forrygende tid i de sidste fem år.
Skål.
-Det var godt. -Godt!
Vi har besøgt 14 lande.
Her vrimler sgu med italienere.
Fra golde ørkener
til sneklædte bjerge.
Det er ret imponerende.
I guder.
-Far. -Nej.
-Regel nummer tre? -Vær altid tæt på et offentligt toilet.
Vi har rejst over 85.000 kilometer
på fire kontinenter…
Hvorfor kunne vi ikke bare flyve?
Det er mere malerisk på den måde.
…med spænding…
Din far er sjovere end dig.
Nej tak.
…og nederlag.
Pis!
-Jeg har den! -Ja!
-Kan jeg køre over den? -Nej!
Vi har boet billigt…
Er det hotellet? Er du sikker?
Jeg sover ikke her.
Jeg hedder Jack. Det er Michael, min far.
-Beklager. -Hvad?
Glem det.
…og i ren luksus.
Hold kæft.
Vi har elsket hvert sekund.
Meget morsomt.
Lad være med det der.
Du ved, at jeg holder af dit selskab.
Jeg kan se, mutter kommer særdeles godt ud af det med Valerio.
Han kunne faktisk være nyttig at have i huset.
Det må føles hjemmevant for dig
at befinde dig i en tom sal.
Nej.
Der hersker en varm tone i vores serie, forstået?
-Det vækker vemodige minder. -Javel.
Mindre af det, tak. Du har trukket det ned.
Vær ikke sådan en festdræber.
Hvad?
Festdræber. Lyseslukker.
-Okay? -Ja.
Når man rejser, handler det lige så meget om de mennesker, man møder.
Jeg er helt enig.
Vi har mødt fantastiske personer, og du elsker at møde nye mennesker.
Så kan du fornærme dem for første gang.
Hvilke personer har du allerbedst kunnet lide?
Stewart.
Ham kunne jeg lide.
-Vi har ikke mødt nogen Stewart. -Jo, vi har.
-Du taler om manden på toget? -Ja.
-Han var steward. Det har vi talt om. -Ja, men han var fantastisk.
Du sagde, at han var fantastisk,
men den ene gang du talte til ham, fik du galt fat på hans navn.
Ja, men han var en meget dygtig steward.
Lad os nu ruske op i hukommelsen og genopleve,
da du blev bonkammerat
med en tilfældig steward på et tog i Thailand.
-Han hed Stewart. -Nej! Det hed han ikke.
Jo, han gjorde!
Undskyld, d'herrer.
Det er Deres toilet.
Der står spiritus.
Der står en isspand.
Jeg er Deres steward.
Hvis De skulle få problemer,
kan De ringe efter mig der.
Mange tak, Stewart. Det er rart at møde dig.
-Sikke en venlig mand. -"Stewart"?
-Steward. -Han hed da Stewart.
Han sagde, at han var steward, ikke at han hed Stewart.
Troede du, han hed Stewart?
Undskyld, jeg…
Hvad ved jeg?
Han kom da ikke ind og sagde: "Undskyld, det er ikke mit navn."
-Jeg læste hans navneskilt. -Hvad stod der?
-Der stod ikke Stewart. -Hvad stod der?
Jeg er bange for, at jeg ikke kan huske det.
Det er fem år siden,
og vi mødte ham i fem sekunder.
Så hed han måske ikke Stewart.
Tror du ikke, at hvis han virkelig hed Stewart,
så havde han nok ikke sagt: "Jeg er Deres Stewart".
Det er lidt for familiært.
Måske mente han det på en venlig måde.
"Jeg er Deres Stewart."
Præsenterer du dig ofte sådan?
Hvad? "Jeg er din Michael"?
Nej, men han talte et fremmedsprog.
Han havde tydeligvis lidt svært ved det.
Det mærkeligste møde,
når vi taler om dem, vi mødte på rejserne, var nok da vi
helt tilfældigt stødte på Steven Seagal.
Kan du huske det?
Ja. Jeg har aldrig hørt om ham.
-Skal vi se det? -Ja.
Se der. Lad som ingenting.
-Det er ham, er det ikke? -Ja, det ligner ham.
Jeg må hilse på ham. Jeg er nødt til at møde Steven Seagal.
Goddag. Hr. Seagal.
-Jeg hedder Jack. Jeg er en stor fan. -Hvor hyggeligt.
Ja, hyggeligt. Jeg bor også på hotellet.
Jeg er en stor fan af dig.
-Jeg er selv skuespiller. -Ja?
Det er min far. Far?
-Vi laver en tv-serie. -Kalder du ham stadig far?
-Hvad? -Kalder du ham stadig far?
Jeg… Ja.
Far, det er Steven Seagal.
Ah, hr. Seagal. Det er en fornøjelse at møde Dem.
-Må jeg spørge om en ting til? -Ja da.
-Du er jo zenbuddhistisk lærer. -Ja.
Hvad er kernen i zen?
Steven Seagal har kastet mig i en dam.
Gik han bare?
Jeg skulle til at give ham hånden og takke ham.
Jeg er med.
Hvad er kernen i zen?
At dykke helt ned i det.
Derfor gjorde han det.
Han kunne da havde sagt det.
Det var en pudsig oplevelse. Hr. Seagal.
Hans manager ringede dagen efter og spurgte,
-om vi ville mødes til frokost. -Frokost, ja.
Det var en mærkelig frokost, for han spiste ikke noget.
Som han sagde: "Jeg spiser ikke frokost."
Jeg kan huske, at han fortalte dig om aikido,
og du stillede spørgsmål for at være høflig.
Han gik ned i mindste detalje,
om hvordan man afvæbner en person, der stormer mod en med et samuraisværd.
-Det kan jeg godt huske. -Du nikkede undervejs, som om du sagde:
"Det er meget nyttig information, hr. Seagal.
Det skal jeg huske, næste gang jeg er i…
Waitrose, og nogen stormer mod mig med et sværd."
-Eller i herreklubben. -Ja.
Er der andre, du fattede særlig ømhed for?
Jeg var aldeles vild med…
Porky.
-Nå ja, Porky. -Kan du huske ham?
Han var fantastisk.
-Vi kørte rundt i Compton. -Han blev ved med
at kalde mig O.G., hvilket jeg…
syntes, var lidt uforskammet,
for jeg troede, det stod for old granddad.
Jeg tænkte, at jeg ikke var helt ung længere,
men man behøvede ikke
omtale mig som en…
O.G.
-Det betød det selvfølgelig ikke. -Nej.
-Original gangster. -Ja.
Fair nok. Respekt for din stil.
Lader du den bare være?
-Ja. -Ignorerer du en bror?
Du skal altså give den et stød.
I orden, lad os bare se klippet.
-Alt vel, O.G? -O.G?
-Hvad? -Alt vel?
Ja, jeg har det fint.
Jeg kaldte dig O.G., og du sagde: "Hvad?"
Old granddad.
Nej, original gangster.
-Original gangster. -Ja.
Du flasher dit jakkesæt med et lyserødt slips.
Hvad?
Du tager det sgu seriøst, O.G, hold nu kæft.
Du sætter barren højt.
Ham kan jeg lide.
Og han viser mig respekt hvilket du aldrig gør.
Nogensinde.
Nu er du en lille hund, der kører med de store hunde.
Mig og O.G. støtter dig.
Vi passer på dig, knægt.
Jeg er helt vild med gangsta rap.
Det siger du ikke.
-Jeg har altid… -Gangsta rap?
-Jeg er vild med det. -Vås.
Du var da besat af Spice Girls engang.
Hvad er nu det?
Jeg var ikke besat af Spice Girls.
Du havde al deres musik og dansede rundt til Spice Girls.
Daddy udleverer dig!
Du var vild med Spice Girls.
Nej, rap. Jeg havde en plade med Big Pun.
Og med N.W.A. og Eminem.
Hvad er dit yndlingsrapnummer?
Jeg kan lide…
Du tænker for længe over det.
Dr. Dre.
"Millennium."
Nej, det er Will Smith. Fandens også!
Skål, venner.
Skål.
Skål, d'herrer.
-Javel, O.G. -Så bunder vi.
Javel.
Hvad plejer I at drikke?
Jeg er ret glad for spritzer med hvidvin.
Altså Spice Girls og hvidvin?
Ja, for fanden.
Sikke en elskværdig mand.
Det er faktisk trist, et sørgeligt input.
Porky er desværre ikke blandt os mere.
-Er han gået bort? -Ja.
Han er desværre død.
-Nej. -Jo, det er han.
Hvor er det trist. Jeg kunne virkelig godt lide ham.
Derfor tænkte jeg, vi skulle skåle.
Hvor rart.
For Porky, der har forladt os.
Sødt.
For fraværende venner.
Porky.
Det er for dig.
-God rejse. -Gud være med dig.
Det ville nok være mere passende at rulle en ganjacigar
og puffe den til hans minde.
Ja, men vi bør nok holde os til champagnen, ikke?
En fræk joint?
Det ville han have ønsket.
Forstået.
Der var selvfølgelig en person, du mødte lige i starten af serien,
som har en plads i dit hjerte til hver en tid.
Taler du om…
din mor?
-Jeg taler om Winston. -Winston! Nå ja.
Jeg opfatter ham som den søn, jeg aldrig fik.
-Kender du det? -Hvad mener du med det?
-Du fik en søn. Du fik to sønner! -Ja.
Ja, men der er noget ganske særligt ved ham.
Noget anderledes.
Ja, for han er en dukke.
Sover han hos dig og mor?
Ikke mere.
-Hvad skal det sige? Gjorde han? -Ja, da han var yngre.
Men ikke længere.
Du godeste.
Skal vi ikke bare minde os selv om,
hvordan det klamme lille møgøre kom ind i vores liv.
Sko.
Nå ja.
Tåbeligt.
-Sawadee ka. -Sawadee ka. Goddag.
Goddag.
Passer folk dukkerne, som var de rigtige børn?
Ja.
I skal have jeres egen dukke.
Når I rejser så meget, kan en dukke
være et symbol på held og lykke på jeres rejser.
-Hvad skal han hedde? -Det har jeg spekuleret på.
Jeg døbte dig Jack efter min far,
men jeg fortrød, at jeg afveg fra den oprindelige plan,
at kalde dig Winston.
-Winston! -Øjeblikket, I har ventet på.
Det er jeres luk thep dukke.
-Hej. -Her er dine to nye fædre.
Far og bedstefar. Vi er ikke et par.
Jeg vil ikke forvirre ham.
Du må få første dibs, som man siger.
-Jeg skal passe på den. -Hej, Winston.
-Her er far. -Det er det mest skræmmende, jeg har set.
Du må ikke skræmme ham.
-Vil du holde ham? Lav ikke den stemme. -Ingen bummelum.
Stor dreng.
Kom, Winny, så går vi.
-Tak. -Så går vi.
Kom med bedstefar.
-Så sært. -Sødt.
Det er for sært.
Nej, det var sødt.
Kan du huske, hun flirtede med mig?
-Det er rigtigt. -En hel del.
Hun havde nemlig en dukke og flirtede nærmest
gennem dukken. Ja.
Det var virkelig en besynderlig aften.
Winston er altså uhyggelig.
Han er ikke uhyggelig, han er bare sød.
Han er uhyggelig.
Han ligner noget fra en gyserfilm.
-Sludder. -Det gør han!
Hør her, jeg skal vise dig det.
Man skal bare ændre musikken lidt,
så kan man se, hvor uhyggelig han er.
Tænker du meget på døden?
Døden er noget frygteligt noget.
Det kort betyder, at du er forbandet.
-Forbandet? -Ja.
Jeg anede ikke, farmor døde på den måde.
Tal ikke med dukken.
Det er altså Winston.
Her er far.
-Uhyggeligt. -"Hallowinny"?
"Hallowinny."
Jeg synes, at det bedste ved vores oplevelser
og at vi har rejst så længe, er
at overvære, hvor meget du er
blevet meget mere åben over for at kaste dig ud i oplevelserne.
For eksempel fra første sæson
kan jeg huske, at vi indspillede en scene,
hvor vi sejlede i kajak, og du
ville ikke tage din jakke af.
Jeg brugte timer på at overtale dig til at tage jakken af.
Det var i første sæson. I fjerde sæson optrådte du i dametøj
på en bøssebar.
Jeg synes, det vidner om, hvor meget du har åbnet din horisont.
Det handler ikke om at åbne sig. Du nedbrød mig mentalt.
Til sidst syntes jeg, det blev meningsløst at stritte imod.
Det skulle bare overstås.
-Efterhånden syntes jeg godt om det. -Ja.
Der var klovnene og alle de andre ting, vi gjorde.
Klovnene.
-Det var et betydningsfuldt øjeblik. -Ja.
Du var bange for klovne.
Jeg var da ikke bange for dem.
Nå, men lad os se
klovnefestivalen i Odessa.
Festivalen kulminerer i et optog gennem byen.
En mulighed for at konfrontere far med hans frygt.
Ikke overraskende…
Far?
…undgår han kameraet.
Hvor er han?
Far!
Michael!
Sådan. Der er han.
Hvad fanden bestiller jeg her?
Det er det rene mareridt.
Hvorfor lod jeg mig overtale?
-Kan du ikke vinke? -Nej.
Du skræmmer børnene.
-Vel gør jeg ej. -Jo, du gør.
Jeg har vinket alt det, jeg kan overkomme.
De får et vink til, ikke mere.
Vink som en klovn. Det er sjovt.
Kun min far kunne få en klovneparade til at ligne et ligtog.
Men oplevelsen må have gjort dig godt.
Jeg elskede det. Jeg gik op i at være klovn.
I sidste ende kunne din karriere jo,
ikke fordi det vil ske, meget nemt udvikle sig
til underholdning for børn.
Du ved, børnefødselsdage og den slags.
Tror du, at klovnefestivalen i Odessa
har taget din frygt for klovne?
Hvorfor påstår du, jeg er bange for klovne? Det er jeg ikke.
-Du er ikke bange for klovne? -Nej.
Åh, pis!
Tænk, at du gjorde det. I min alder.
Ja, det er farligt i din alder.
-Ja, jeg ville passe på. -Bare rolig.
De har en hjertestarter i receptionen.
Tak, hr. Froggle.
Nå, så det har du lige arrangeret?
Han har været der i 20 minutter.
Du er så ondskabsfuld.
Han var der også, da du nedsablede hans kolleger.
Du gjorde ham ked af det.
Nu græder han.
Jeg tror, tåren er sminke.
Vi fortsætter til de værste oplevelser.
Mit værste minde fra rejsen til USA?
Hilary Whitehall på scenen
-med Magic Mike. -Det var rædsomt. Jeg er helt enig.
Jeg vil ikke se klippet igen, men lad os bare vise det, så vi kan
ruske op i minderne.
Det bliver nok angstprovokerende.
Vil du følge med mig?
-Jeg skal gå. -Nej, nej.
-Hvad skal du? -Med ham.
Hvad har han gang i?
-Hey, er du okay? -Nej, overhovedet ikke!
Det var fantastisk, Jack!
Fantastisk!
Jeg har brug for en drink nu.
Hygger vi os? Lad mig høre jer.
Ja, for fanden!
Hvad mener du om det?
Jeg var der heldigvis ikke. Jeg var allerede gået.
Men nu, hvor jeg ser det, tænker jeg på,
hvad din mor havde gang i?
Det værste var hendes sultne øjne, da han svingede hende rundt.
-Ja. -På hans bule.
Det har hun gudskelov aldrig gjort med mig.
Hvis du gjorde som ham, ville du nok aldrig komme op igen.
Noget, der også var slemt ved det, var, at bagefter
fortalte mor, at da hun kom derop, lugtede han af Deep Heat,
hvilket bare er så klamt.
Det betyder, at når det frygtelige minde dukker op,
forbinder jeg det med en ækel lugt.
Jeg er ikke bekendt med Deep Heat, så jeg kender ikke lugten.
-Den er sikkert ikke rar. -Nej, slet ikke.
-Nej. -Nej.
Din mor har aldrig talt om det.
Jeg ville blive bekymret, hvis mor en dag
bad dig om at tage lidt Deep Heat på, før I skal i seng.
-Det skal jeg huske. -Bare vær på vagt.
Hvis hun beder dig om
at klemme dig ned i et par stramme jeans,
oversprøjte dig med Deep Heat
og spille noget
R&B,
skal du bare sige: "Nej, Hilary. Jeg ved, hvad du er ude på.
Ham Mike er ikke magisk."
Nu skal vi se et af mine foretrukne minder.
Dengang du forsøgte at parkere en autocamper
foran Caesars Palace i Las Vegas.
Hvorfor siger du "forsøgte"?
Altså, du var langt fra at have styr på det.
Nej, pas på.
-Pas på. -Her omkring?
-Stop! -Hvad nu?
Brems! Undskyld.
Er det i orden?
-Nej, du spærrer for taxaerne. -Hvad er der sket med…?
-Åh, for fanden altså. -Hvad sker der nu?
-Hold op! -Hvorfor? Jeg hader det.
-Få nogen… -Jeg hader, når folk dytter.
-Hold op! -Hold kæft!
-Hold op. -Pis af!
-Far! -Hvad nu?
-Åh Gud, lad mig dø. -Hvad skal vi så gøre?
-Få hjælp. -Skal jeg trække i bremsen?
Undskyld, kan parkeringsdrengen hjælpe os?
Jeg har glemt, hvordan bremsen virker.
Den kan ikke stå her.
Den triller, far! Brems, brems!
Javel.
-Du godeste. Stop. -Hvor er bremsen?
-Træk i håndbremsen. -Jeg kan ikke finde den skide bremse.
-Der er håndbremsen. -Ja, der er den. Undskyld.
Lad mig gøre det. Sådan.
Jeg så gerne dig parkere den tingest.
Det minder mig om en af mine andre foretrukne aktiviteter på rejsen,
når vi har været på landevejen.
-Når vi har kørt. -Hvad mener du med, at "vi" har kørt?
-På biltur. -Du kan ikke køre bil, Jack.
Jeg mente "vi", ikke…
Du tror vel ikke, at du kan køre?
Nej. Jeg har stået for al kørsel i hele serien, er du med?
Så hold op med at tale om, at "vi" har kørt rundt her og der.
-Du kørte aldrig. -Okay, jeg kan ikke køre bil.
Nu skal vi se på vores stunder bag rattet.
På dine stunder bag rattet med mig som passager.
Se, far.
Hvad laver du?
Jeg spiste en Cheeto med foden.
Aldeles frastødende.
Det er fandeme som at have en treårig i bilen.
Hvad spiser du?
-Lamington finger. En australsk klassiker. -Det lyder ulækkert.
-En Lamington finger? -Ja.
Det lyder som noget fra skolen.
Hr. Lamington, geografilæreren,
og hans fingerarbejde.
Det er virkelig ulækkert.
-Skal jeg give dig en Lamington finger? -Nej tak.
Tag en nød, far.
Vil du have en nød?
Jeg synes ikke…
Føj!
Det er så…
Undskyld. De er med wasabi.
Den smager aldeles modbydeligt.
Hvad fanden var det?
Jeg slår dig ihjel.
-Det var en wasabinød. -Jeg slår dig med garanti ihjel.
Det er det ulækreste, jeg nogensinde har spist.
Den smager af din røv.
-Du må indrømme det, Jack. -Hvilket?
Du er meget enerverende i en bil.
Jeg skaber stemning på turen.
Jeg holder energien oppe.
Godt, så siger vi det.
Det får tiden til at gå.
Noget af det mest omtalte fra vores serie
er dit motto.
-Jeg har ikke et motto. -Jo.
"Pis af."
-Vær ikke tåbelig. -Jo da.
Det er dit motto.
-Er det mit motto? -Folk råber det ad dig.
De er vist nok dine fans.
Du må indrømme, at du bander meget.
Det passer ikke.
-Som en sømand. -Nej!
-Vel gør jeg ej. -Du smider om dig med bandeord.
-Du tæppebomber med dem. -Løgn!
-Hvert andet ord. -Det passer ikke.
-Jo, det gør! -Nej.
Du bander meget. Du bander hele tiden.
-Jeg bander ikke hele tiden. -Jo, du gør.
Det passer sateme ikke, er du med?
Skal vi se en montage?
Hvad fanden er en montage?
Hvad lavet barnet? Pis af.
Pis af.
Hvad fanden?
Åh, pis!
Hænderne på det forpulede rat!
Lille møgøre.
Ikke nosse rundt!
Hold din skide kæft!
Pis af!
Hvad fanden laver jeg her?
Pis og lort.
Det er nærmest en forpulet høne.
Didgeri-pisse-doo.
Glem det, for satan!
Hvor fanden har du været?
Hvad satan er det?
Pis også.
Åh, pis!
Pis.
Jeg elsker dig.
Pis af.
Femoghalvtreds bandeord. Ikke fordi jeg tæller…
-Siger du undskyld? -Jeg beklager.
-Over for alle, du har krænket? -Jeg undskylder over for alle,
som blev krænket, men
nu og da må man nødvendigvis
lade et par bandeord falde.
-De slipper bare ud? -Ja.
Vi er ved at nærme os afslutningen på vores vandring i Mindelunden,
så jeg vil bare minde os om, at i sidste ende…
har vi haft
en fest under optagelserne.
Det har vi bestemt. En stor fest.
Op i røven, nummer et.
De brød sig ikke om den sætning.
Undskyld,
jeg skal virkelig skide.
Ja, det er bagerst.
Ni hundrede fod.
Var det dig, Michael?
Det var lyden af min hofte gå af led.
I hørte den da gå af.
Da jeg var barn, tryllede han altid til mine fødselsdage.
Han tog en stor flaske vodka frem og fik indholdet til at forsvinde.
-Var det for sjov? -Det er jo løgn.
Jeg jagtede damer i lang tid, O.G. Fjamsen holder mig ung.
Fjams holder svinet ungt, knægt.
Kom så, skatter. Kom så!
Hvordan siger man 'idiot' på walisisk?
Idiót.
Undskyld,
jeg fik is i næsen.
Vi har haft nogle dejlige fem år.
-De var fantastiske. -Det var de.
-Det har været så morsomt. -Ja.
Jeg kan bedst lide de stunder, hvor vi knækkede sammen af grin
i forskellige situationer.
-Jo mere upassende, jo bedre. -Jeg er så enig.
Det har været de bedste år i mit liv, de sidste fem år.
Har det?
Mest fordi jeg var sammen med dig.
Mike ruller ærmerne op. Mike drikker øl.
Jack elsker Mike.
Det har været fantastisk at tilbringe så megen tid sammen med dig.
Jeg kan ikke huske, at jeg har moret mig så godt så ofte.
Du kaster dig ud
i ting, som folk i din alder normalt ikke gør sig i.
Jeg bliver altid dybt imponeret
og fuld af respekt, fordi du gør det.
Tak.
Tak. Tak, fordi du gør det.
Jeg er bevidst om, hvor heldige vi er at kunne gøre det.
Jeg er sgu heldig.
-Jeg er sgu også heldig. -Vi har haft en storartet tid.
Vi skal nok gøre flere ting sammen, men ikke flere rejser.
Du gjorde det så godt, Jack.
Betagende.
-Skål. -Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig.
Det var glade stunder.
Du fik mig til at græde. Det ligner mig ikke.
Har du virkelig tårekanaler?
Jeg troede, de var tilstoppede.
-Mange tak. -Han kan græde.
Nå, men…
Det er første gang, du græder, siden Margaret Thatcher gik af.
Tåbeligt.
-Gad vide, hvad fremtiden bringer? -Nej, nu er det slut.
-Er det? Godt så. -Ja.
Du har ikke lært det endnu, vel?
Nej, beklager.
Ikke helt, men…
-Det var det, jeg følte. -Tanken tæller.
-Nå, jeg har en sidste overraskelse. -Ja?
Serien startede med, at jeg kørte dig gennem Hanois gader i en tuk-tuk.
Jeg kan godt huske det. Det var hårrejsende.
Dine sidste hår skal snart rejse sig igen,
for serien
skal slutte, som den begyndte.
Skal vi da tilbage til Vietnam?
Nej, du skal hjem i en tuk-tuk.
Åh, gudske-pis-og-lov.
-Lad os gå udenfor. -Så går vi.
Javel.
Vi slutter af, som vi begyndte.
-Vi rider mod solnedgangen… -Storartet.
…i dit yndlingskøretøj.
-Ja, der er den jo. -En tuk-tuk.
Sæt dig ind. Der er et tæppe, hvis du skulle fryse.
-Er du klar? -Ja.
Turistruten eller direkte vej til plejehjemmet?
Meget morsomt.
Lad os køre en relativt kort rute.
Jeg er ikke sikker på, du kan klare det.
Åh. Undskyld.
Ja, okay!
-Jeg kører med en senior. -Undskyld.
Hvad er det, du gør? Det er det rene kaos.
Den i Thailand havde vist en motor.
Pis!
Nu kører det.
DE LEVEDE LYKKELIGT TIL DERES DAGES ENDE.
-Det går fint. -Ja, du gør det jo godt.
NÆSTEN LYKKELIGT…
-Undskyld. -Pas på.
Pis.
Undskyld.
-Du ramte en bil. -Jeg ved det.
-Pis af! -Undskyld.
Undskyld.
Pas på.
Lavede jeg en bule i bilen?
-Den ser fin ud. -Det gjorde du vist ikke.
En stille og rolig cykeltur gennem byen.
Jeg skulle have skaffet en Uber.
Tekster af: Dorte Langberg