EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Sanglæreren min på skolen var waliser, Gareth Jones.
Å, ja. Jeg likte ham.
"Jeg vil at du tenker at du presser en rugby ball
ned i en bøtte vann."
-Jeg skjønte aldri hva det betydde. -Jeg aner ikke hva det betyr.
Bread of heaven Bread of heaven
Feed me till I want no more
Want no more
Feed me till
Till I want no more
-Hva skjedde med Gareth Jones? -Han ble nok døv.
På vår siste tur har Hilary tatt oss til Portmeirion,
en turistattraksjon berømt for sin eksentriske arkitektur,
i Gwynedd, Wales.
I går avslørte mamma at hun og Michael har solgt hjemmet vårt uten å fortelle det.
Dette stedet ble skapt av en fyr kalt Clough Williams-Ellis.
Han var en mann før sin tid,
fordi han elsket å skaffe gamle bygninger og gi dem ny mening her.
Han kjøpte de søylene i 1932.
I 30 år lurte han på, "hva gjør jeg med dem?"
Men du må vente og se hva… Si at en familie ringte og sa:
"Vi kvitter oss med familiehjemmet. Vil du ha våre gamle mursteiner?"
Vi har ikke revet ned familiehjemmet. Vi har solgt det.
Dere har revet barndommen min.
De barna der borte er så utrolig bråkete.
Vet du hva "hold kjeft" er på walisisk?
-Pappa. -Nei.
Ok, jeg vil ikke ha banning på selfie-videoen min.
Så her oppe…
er en fantastisk utsikt.
-Hei. -Hei.
En glad familie. Jeg husker da jeg hadde en sånn,
med kjærlige foreldre og et fint familiehjem.
-Hører du det her? -Hvorfor sa du ingenting?
Vi har vært på veien i en uke. Du kunne tatt det opp.
Det er ikke så mye å si.
Uansett, unnskyld angående huset, men jeg er sikker på at du blir glad i lengden.
Jeg håper du er klar for landsbylivet.
Jeg ville ikke lage dårlig stemning
før mamma dro til London for å ødelegge minnene mine, så det er på tide med is.
Bore da.
Brifer.
Shw mae, i lige måde.
-Hvor mye walisisk kan du? -Jeg kan holde en samtale.
-Kom igjen da. Start en samtale. -Bore da. Det er "god morgen".
-Popty ping. -"Popty ping"?
-Hva er det? -Det betyr "mikroovn" på walisisk.
Samtaleverdig.
Du kan ikke starte en samtale med noen
ved å si "God morgen" til dem og så si "mikrobølgeovn".
Jeg kan holde en samtale,
men det er bare en spesifikk samtale.
Den man har når man kjøper en mikroovn.
Eller, ikke en samtale egentlig, bare det første ordet.
"Mikroovn?" Og de sier: "Absolutt, jeg finner fram en."
-Kanskje jeg plukker opp mer på turen.
Er alt bra?
-Flott, takk. -Min er litt kald.
Kan du slenge den inn i popty ping? Takk.
-Du brifer sånn. -Hun skjønte det.
Jeg lurer på hva walisisk er for "idiot".
Idiót.
Unnskyld, isen havnet i nesa.
Jeg vet ikke hvem som er verst, du eller han.
Jeg visste ikke at du kunne walisisk.
Hilary har dratt til London, så Michael og jeg fortsetter vårt walisiske eventyr.
Wales er ikke bare kjent for rugby, purre og "Cheeky Vimto".
Det er tre ganger flere sauer enn mennesker.
Så mamma mente vi ikke kunne komme til Wales uten å besøke en sauegård.
Vi har kommet til Llanfairfechan, som er "fechan" vakkert,
for å møte sauebonde Gareth.
Croeso i Ty'n Llwyfan.
-Til deg også, sir. -Ingen walisisk der, Jack.
-Hallo. Michael. -Hallo, Michael.
Hyggelig å treffes.
Dere skal jobbe på gården en dag. Jeg skal hente en sauehund til dere.
Jeg skal gi dere en praktisk opplæring i å håndtere sauehunder
og en kjapp lekse i walisisk. Kom, så hunder vi.
-Passer den deg? -Takk.
Dette er en krok. En gjeterkrok. Vi bruker disse til å fange sauer.
Så vi tar den rundt nakken.
Dette minner meg på tingen vi pleide å dra deg av scenen med.
-Du fortalte vitser på scenen, ingen lo. -Og du sto klar?
Jeg kom inn fra vingene og bare gjorde dette. Dro ham av.
-Slutt med det. Kom igjen. -Velger vi en hund?
-Jeg har en. -Du bare tok hundene ut?
-Joe! -Han går rett på sak, gjør han ikke?
Greit, dette er Joe, eller Pen Ty'r Joe i sin helhet.
Så Joe har kommandoer.
Du har en venstre-kommando, og en høyre-kommando.
Så, "til venstre" er "kom forbi".
-Skjønner? Kom forbi. -Kom forbi.
Og plystringen for kom forbi…
-Kom forbi, plystre, plystre. -Ja.
Kom forbi.
-Da iawn. -Hvem er Diane?
-Å, da iawn. -Det var "bra".
Den viktigste kommandoen vi har er "ligg", "stopp".
Og det er "gorwedd".
Og plystringen…
Nå vil jeg høre deg med litt ordentlig kraft…
-Litt waliser. -Ja.
-Greit, er du klar? -Ja.
Det så ut som du prøvde å kysse meg.
-Er vi klare til å kjøre? -Ja, kom igjen.
Utfordringen er å få sauene inn i den innhegningen.
Kom igjen.
Ok.
-De løper jo mot meg. -Kom-hit, dit-bort. Nei!
Kom igjen.
Hvorfor lar du sauene løpe forbi? Som våt salat, mann.
-Nei! -Hent!
-Nei, Jack! -Hent!
Ikke kast pinnen min! En fornærmelse!
Det er ikke vits i å ta dem.
-Nei. -Hold fast, Jack.
"Kumbaya", der borte. Hva gjør du?
-Hva tror du? -Sauene er smartere.
Om jeg får tak i lederen…
-Ja! -Å, du fikk inn en!
Jack, kan du gi faen? Du gjør ingenting, du skaper bare kaos.
-Jeg tok en! -Jack, hva gjør du?
Ta den inn.
Kom-hit, kom-hit.
-Kom igjen. -Kom-hit.
Inn med den, Jack. Inn med den.
Sitt.
Sitt. Sitt.
Nei! Inn dit igjen! Hva gjør dere?
Dere! Sauer! Dere skal inn dit nå.
Vi har hatt nok av dette tullet. Jeg vil ha dere inn hit nå.
Jeg teller til fem og om dere ikke er inne da, havner dere i en stuing.
Slutt å kødde.
Sånn ja, bra.
-Ja! -Flinke gutter.
Bra jobbet.
-Takk, Michael. -Sånn gjør man det, Jack.
Bare ved å være til stede
og med personligheten min, fikk jeg sauene inn dit.
Jeg tror det var en lagseier.
-Jeg slet dem ut. -Det er jeg enig i.
De var utslitte på slutten. "Vi gidder ikke dette mer, vi går inn."
Fantastisk. Kom igjen.
Jeg er ikke en sau!
-Kom igjen. -Nei! Nei, nei, nei!
Du stengte ikke den jævla porten! Etter alt det!
Gareth vil vise oss sin 8 kvadratkilometer store gård i sitt terrengkjøretøy.
Når du har sett en kvadratkilometer, har du sett alle.
Går det bra med herrene der bak?
Går det bra, pappa?
Ikke stikk hodene ut bare. Det er en klippe på den andre siden.
270 meter.
-Var det deg, Michael? -Det var hofta mi.
Du hørte det i alle fall.
Nå blir det tøft.
Å, nei, Max. Max, det er ikke en bra posisjon for meg.
Max. Vær så snill, Max!
-Pappa. -Hvordan går det der, Jack?
Max prompet ved ansiktet mitt fra noen centimeter vekk.
Nei, ikke igjen! Max, ikke!
Lukk det hullet! Ikke prøv deg!
Max!
Syns du dette er morsomt, Max?
Å, trenger han å gå nummer to?
Nei! Max!
Hva er "stopp"? Hva er "stopp" på walisisk?
-Cachu. -Cachu?
-Cachu. -Cachu.
-Du ba ham om å drite. -Nei!
-Drit på ham, Max! -Nei!
Ikke cachu!
Her er vi. På toppen av Dinas.
Vi har ankommet.
Dette er Dinas.
Om du oversetter det fra walisisk til engelsk, betyr dette "en by".
Så dette var et gammelt keltisk fort. Du kan se hvorfor det var her.
Og familien min har dyrket dette landet i 370 år, Jack.
Liverpool der borte? Man hører bilalarmene på vinden.
Dette stedet har vært spesielt for meg siden barndommen, egentlig.
Dette er stedet der jeg vil avslutte livet.
Jeg drar bare herfra i en boks. Det er et walisisk uttrykk.
Et sted der sjelen finner fred. Og det har jeg alltid funnet her.
-Du har en stor våt flekk på ryggen. -Ja, det har du.
-Jeg tror Max har tisset på deg. -Tuller du?
Er det sant? Det var derfor han hadde på leppestift.
Dette er berg- og dalbanen.
Det var den følelsesladde avslutningen på turen vår i Wales.
Nå har mamma bestemt at vi skal reise noen mil nord til Lake District.
Det har fått navnet sitt nettopp fordi det er fullt av sjøer.
Det bare drypper.
Og pensjonister. Ja, om du liker sjøer, kom du til rett sted.
Kjære mor har bestemt at vi skal bo på det luksuriøse Armathwaite Hall
og arrangert fløte-te til oss.
"Å, spennende", har ingen sagt noen sinne.
På tide å heve det litt.
Har dere shots?
-Vi har tequila. -Jeg tar to.
-To tequila? -Ja.
-Hva gjør du? -Meksikansk kaffe.
Dette skal være te. En fløte-te.
Og alt du prøver å gjøre er å sabotere det med tequila. Du gjør det!
Man kan ikke sabotere noe med tequila.
Stemningen er nesten like tørr som sconen.
Vi gjør en avtale. En krokket-kamp.
Om du vinner holder vi oss til mammas plan. Om jeg vinner, går vi av planen.
Ja, definitivt. Er med på den.
Bra.
-Du er på… som Donkey Kong. -Ok.
Kom igjen.
-Tequila, sir. -Takk.
Arriba!
-Kom igjen. -Å, Gud. Jeg skal nye dette.
Jeg skal slå deg ned i støvlene.
-Ok. Da begynner vi. -Vinneren tar alt.
Jeg tar av denne også. Kan du holde jakken min?
-Takk. -Du tar dette seriøst.
Ok, da.
Greit, da begynner vi.
Faen. Du puttet…
-Hva er den lyden? -Det er et tog.
-Det var et tog. -Det var ikke et tog.
-Det kom fra mobilen din. -Nei. Hørte du…?
-Du jukser. -Det gjorde jeg ikke!
Jeg har…
-Du jukser. -Nei, nei.
-Det var ikke meg! -Du jukser bare.
Det er toget. Det er en toglinje der borte. Nei!
Etter at jeg vant ville jeg vise pappa at Storbritannia er mer enn te og krokket.
Det er mye overraskende som skjer i landet.
Men her er det meste sjøbasert.
En slik aktivitet er kaldtvannsbading.
Vi er ved Bassenthwaite Lake
for å møte den lokale badeentusiasten Winnie, og se hva det handler om.
Winnie.
-Jack! -Hei, hvordan går det?
-Hyggelig å treffe deg. -Winnie som i Winston Churchill?
-Nei, som i Winnie the Pooh. -Å, ja, så klart.
-Det er trygt i vannet? -Kjempetrygt.
Det er ingen haier eller krokodiller, eller noe?
Bare om vi drar til Kongo, der jeg er fra. Vi svømte ikke som barn.
Vi så bare at hvite folk svømme,
men vi fikk ikke svømme. Det var ikke lov, fordi mange folk døde.
Men da jeg flyttet til Lake District var det så lett
og jeg tenkte: "Jeg må prøve det."
-Så jeg har en flyteball til dere. -Det trenger jeg ikke.
Så du er synlig, fordi noen ganger er det mange båter.
Jeg trenger ikke det. Jeg klarer det. Jeg hopper i.
-Uten våtdrakt. -Oi, se på deg!
-Det er en lapp, det er en lapp. -Hva? Det er sokken.
Hva var det?
Det er ikke en lapp, det er en sokk.
Jeg visste at vannet var kaldt… så jeg la inn en sokk.
Jeg later som jeg ikke så det.
Kom igjen.
Vent på…
Faen. Jeg tar våtdrakten.
-En våtdrakt. -Det er så kaldt.
-Det er varmt. Kom igjen, vi prøver. -Jeg trenger en større sokk.
Kanskje et par.
Du trenger det ikke. Jeg kan hjelpe.
Er du inne?
Sokken har flyttet seg litt.
Han er alltid bedre på å ta av klærne enn å ta dem på.
Jeg tror noen av organene mine flyttet seg.
La oss hoppe i.
-Ta deg god tid, Jack. -Ok.
Dette blir ubehagelig for en mann.
-Å, ballene? -Ja.
Men kaldtvannsvømming er bra for ditt libido.
-Er det? Seriøst? -Og kvinner blir litt strammere.
Det var en stein, ikke en reaksjon.
-Skal du svømme litt? -Jeg er fornøyd med å plaske.
Du vil like det.
Så kan jeg svømme litt på dypet.
Winnie! Winnie!
Vi er uti!
-Jack, bare… -Det er friskt.
Slutt å vær så pysete.
Du skal være herr Vannmann, ikke sant?
Michael var ikke fornøyd med å plage meg fra land, så han leide en båt.
Jeg trenger et isfjell.
Ta av deg våtdrakten og slutt å være pysete.
Jeg vil ikke, Winnie. Jeg liker våtdrakten.
Du føler… Du får mer ut av det om du tar den av.
Man føler at man er i live. Stol på meg, stol på meg.
Ok. Få den av meg.
Ok.
Jeg hater deg, Winnie!
Ja!
Jeg kan ikke føle noe. Dette er grusomt, Winnie.
Vannet er like kaldt som blodet i pappas årer.
-Ikke dra fra meg! -Nei, du kommer ikke opp i båten.
-Slå ham med åren om du må. -Michael! At du kan forlate meg?
Føler du fordelene? Føler du deg levende?
-Føler du…? -Jeg føler meg levende!
Sokkevennen. Helt vasket.
Faen ta!
Winnie, det var en super opplevelse.
-Du likte det. -Ja.
-Jeg… -Nei, jeg beholder den.
Et lite minne av vår tid sammen. Winnie!
Unnskyld, unnskyld.
Jeg likte min ville svømmeopplevelse.
Men jeg kan se hvorfor det er en mer populær aktivitet
blant kvinner enn menn.
Skilpadden har dratt seg tilbake i skallet.
Kommer den noensinne ut?
Den neste aktiviteten er unik. Til og med Michael kan være med på den.
Turgåingen har blitt fornyet i Storbritannia.
Velkommen til vandring med lamaer.
Vi går Catbells Terrace med George og Dopey. Det er han til venstre.
Ledet av vår guide Ruby med Sven.
Vi tar oss god tid til toppen.
Er Dopey en mann eller dame?
-Han er en kastrert hann. -Ja, jeg bare…
Du får ikke sett noen manndom der.
Kom igjen, Dopey. Når ble du kastrert? Hvor lenge siden?
Gjorde det vondt?
Her ser vi utover Derwentwater.
Opp til venstre har dere Skiddaw, og nede på sjøen er det noen øyer.
Der er også St Herbert's Island, men vi har også Derwent Isle.
-Veldig fint, Jack. -Vakkert.
Du nevnte St Herbert.
Jeg har aldri hørt om en helgen kalt Herbert. Men det finnes jo en St Herbert.
Lord Pocklington trodde han var konge av Keswick
og fyrte av kanoner mot båter. En eksentrisk kar.
Og så ser vi utover…
Hva…? Hva gjør du?
-Ingenting. -Slutt.
-Det er ikke… Pappa. -Slutt.
-Jeg bare gir dem en liten… -Vil du ha pinnen opp i ræva?
Du har en bolle i hatten. Jeg tenkte det var et bra sted for maten.
-De elsker det. La meg legge det der. -Nei!
-Så sitter du og så spiser de. -Jeg vil ikke ha det i hatten.
Dopey vil det.
Vi går denne veien.
Skal du klø der ballene dine pleide å være?
Kom igjen, Jack.
-Hvem går tur med hvem der? -Det er ikke der nede.
-Jack, hvorfor er du i… -Nei.
-Helt ute av kontroll. -Du skjemmer meg ut.
Du skjemmer meg ut, George. La oss holde oss på stien.
Som Ruby sa. Ja, bedre. Takk.
Om han er så rampete nå, tenk på hvordan han var med baller.
Du har fått nok av det, kom igjen. Kom med pappa.
En flink Dopey-baby.
-Ikke Winston-stemmen. -Jo.
-Når ble du en lama-ekspert? -Jeg tror vi bør skaffe oss en sånn.
Dopey, vil du bli med meg til Oxfordshire?
Vi kjøpte akkurat et hus på landet.
Når kona mi blir vant til deg kan du sove på enden av sengen.
Jeg forventet ikke å bli venn med… med en lama.
Jeg syntes den lamaen var søt.
Vet du hva jeg hadde kalt en lama om jeg hadde en? Dalai.
Ja. Dalai Lama.
Og alle ville si… "Jack, du er så morsom."
-Kendrick "Llamar"? -Jeg vet ikke hvem du snakker om.
Jeg er lei av hotellene mamma ordnet.
I kveld har jeg fikset noe annerledes i Cartmel, morsomt og avslappet.
Vel, landlig. Absolutt landlig.
-Å, hallo. -God ettermiddag og velkommen.
Rommet deres er klart. Om dere vil rusle dit bort.
-Tusen takk. -Greit. Rustikt, ikke sant?
-Jeg sa det var en konvertert stall. -Greit, ok. Hva faen er dette?
Jeg vet… hva du kommer til å si.
Dette rommet har ingen TV. Jeg har laptopen så vi kan se på Netflix.
Du tuller med meg, ikke sant? Dette er en spøk.
Du ville ha landsbyliv. Dette er landsbylivet.
Å sove med en hest.
-Skal vi slå oss ned? -God spøk. La oss gå tilbake til bilen.
Nei, pappa, vi skal sove her. Dette er den ultimate hesteopplevelsen.
Jeg vil ikke ha en hesteopplevelse. Jeg sover ikke her inne med en hest.
Hesten er ved siden av. Vi sover i sengen.
Dette forbereder deg for landsbylivet.
Dette er ekte saker.
Vertene våre lar gjestene overnatte ved siden av en stor friserhest.
-Idiotisk. -Skal vi gjøre det som hjemme?
Om jeg skal sove her inne trenger jeg veldig sterk sovemedisin.
Jeg kan spørre om han har ketamin.
I det natten senker seg virker Don Whitehall redd for
å våkne med et hestehode i sengen sin.
Jeg sover nok her så jeg kan se mer av hesten.
-Hei, pappa. -Hva gjør du?
-Sier du god natt til hesten? -Nei.
Jeg har ikke sagt hei og jeg sier ikke god natt.
Bare legg deg, ok?
Jeg ser du har funnet fram batongen.
Herregud, se så stor den er, pappa. Se på den.
Det skjer meg vanligvis på morgenen.
Skal vi virkelig sove med den ute sånn?
Pappa? Se på hesten. Den er helt i stå.
Jeg tror du bør gå inn dit og slå den med en spiseskje.
Greit, jeg tror vi skal sove nå, Jack. God natt.
Greit. Hesteleken er over, tror jeg.
Natta, pappa.
Skal vi bare ta frokosten på hoven i morgen?
Vi må sørge for at jeg får spist på traven.
Jack. Kan du dra i tømmene?
Ikke bruk så "føllt" språk.
Dette stedet kommer med fordeler, inkludert muligheten
for å bli vekket av en av deres vennlige hushjelper.
-Å, herregud, Jack. -Ja?
-Hva er dette marerittet? -Det er Mr. J.B.
Vel, ta vekk Mr. J.B.
-Jeg vil ikke ha den i sengen. -Det er vekkerklokken.
-En shetlandsponni. -Nei.
-Er den ikke søt? -Nei, det er den ikke.
Slår alarmklokken, sant? Sov du godt?
Jeg kan ikke tro at jeg sa ja til dette. Jeg sov så utrolig dårlig.
Du høres litt "hest" ut nå på morgenen.
Ikke begynn med det igjen.
Hesten er ute av kontroll her nede, Jack.
-Kan du fikse det? -Hva mener du med "fikse det"?
Hallo.
-Du skal ikke opp i sengen. -Vil du kose litt?
Nei.
-Det var en tung fot. -Du har bare deg selv å skylde.
Jeg har sett noen ting i mitt liv, men dette tar virkelig hestekaken.
Den prøver å komme inn. Du skal ikke opp i sengen. Nei!
Den tror den fant en rynkete gammel gulrot.
Nå som jeg har sjokkert Michael, og sikkert ponniene også,
er det på tide å følge mammas plan.
Vi kjører fem timer nord fra det vakre Lake District,
over grensen og inn i det skotske høylandet.
På veien får vi se det vakre synet av Glencoe-fjellene.
SKOTTLAND
Men plutselig er hele turen i fare på grunn av en alvorlig medisinsk situasjon.
Den shetlandsponnien steilet.
-"Steilet"? -Og så trampet den på tåa mi.
Hvor er den?
-Har du vasket føttene dine? -Jeg kan ikke vaske foten.
Fordi det lukter ganske ille her.
-Det er ikke normalt. -Jeg vil ikke ha det.
-Nei. Nei! -Tror du det er sepsis?
-Nei! -Det kan være sepsis.
-Flytt den. -Au! Pappa!
Jeg prøver å kjøre.
Et dress-skift senere for Michael,
ankommer vi rommene mamma har ordnet: Carberry Tower i Musselburgh.
Hva gjør den rullestolen der?
-Jeg ringte og ba om assistanse. -Det gjorde du ikke.
-Du gjorde ikke det. -Jeg er skadet.
Det er en service de tilbyr.
-Jeg ringte og ba om det. -Idiotisk.
Det er ikke idiotisk. Jeg er skadet. Jeg har skadet foten.
-God ettermiddag, sir. Er alt vel? -Hei, kompis. Unnskyld.
-Går det bra, sir? -Ja.
-Tusen takk. -Oi da. Hva har skjedd der?
Det var en rideulykke.
-Så trist å høre. -Det er bare tull.
Du beinflørtet med My Little Pony.
-Det er ikke sant. -Jo.
-Kan du ta bagasjen, takk? -Ja, det kan jeg.
Forsiktig.
Jeg kan ikke tro at han ba meg ta med den jævla bagasjen.
…vakre uteområder og solen skinner.
Jeg skulle ønske jeg kunne gå rundt uteområdene, men…
-Vi har en vandrestav til deg. -Jævla ryggsekk også.
-Det holder. -Pappa!
Å! Ja, du kom deg kjapt ut av den rullestolen.
-Denne har verdisaker i seg. -Ja, det er jeg sikker på.
-Jeg beklager det. -Ikke noe problem.
-Følg meg. -Kan du hjelpe meg?
-Nei. -Michael.
-Slutt å tulle. -Jeg gjør ikke…
Pappa!
Neste morgen har Hilary arrangert noe jeg har drømt om siden jeg var liten:
vi skal lete etter Loch Ness-monsteret.
2. mai, 1933, ble Loch Ness-monsteret fotografert for første gang.
Det ble avslørt som en bløff, men siden det har flere hundre sett det.
For å hjelpe oss å finne monsteret, har vi funnet en Nessie-jeger.
Hold øynene åpne. Det kan dukke opp når som helst.
Jøss!
Unnskyld. Nei, det var bare en and.
-Hallo. -Du må være Steve.
-Du må være Jack. -Du må være Steve.
-Hyggelig. Dette er Michael. -Hei, hyggelig.
LOCH NESS DRIVVED
Steve Feltham sa fra seg hverdagen for 30 år siden
for å bo i denne campingbilen ved Loch Ness for å lete etter monsteret.
Denne fyren er en moderne helt.
Hva er det nærmeste du har kommet å se Nessie?
Forrige sommer kom en venn fra den andre siden av sjøen med noe,
det beste beviset jeg noen gang har sett…
-Jeg skal vise dere. -Er det en skalle?
-En skalle med lang hals. -Vent litt. Jeg har det her.
Du vil like det. Det der, se.
Det er omtrent 6,1 meter langt. Det er i omtrent 150 meter vann, kanskje.
Ser ut som en croissant.
Og båten som tok dette gjør timelange turer hver dag.
Så han har vært over dette punktet hundrevis av ganger.
Så vår beste sjanse å finne Nessie er kanskje å komme på båten.
-Om vi drar ut med ham på båten. -Og drar til det punktet.
-Og leter etter det massive objektet. -Det er vår beste sjanse.
Med hjelp av to Nessie-jegere
bør vi få sett noe. Ikke sant?
Hvorfor er disse siktet mot noens soverom, Steve? Hun er vakker, altså.
Nå skjønner jeg. Jeg håper du spionerer på en annen Nessie-jeger.
-Et øye på konkurransen. -Ikke noe annet.
De er faktisk siktet mot noens hus.
-Er de? -Ja.
Jeg tror du vil ha dem litt lenger ned. Der, ja.
-Takk. -Bare hyggelig.
Steves venn hadde tid i kalenderen og vi er ute på sjøen.
Om vi fanger henne kaster vi henne tilbake.
La oss fange en Nessie.
Hva tror du at du ser ut som i gul jakke?
En rå jævel.
I 2020 så kaptein Ronald en stor figur på sonaren sin
og mange tror at dette var Loch Ness-monsteret.
Og du er mannen som fant den rare figuren?
Ja, og det havnet på nyhetene verden over.
Så i all tid jeg har vært her, er dette det mest fantastiske beviset jeg har sett
som viser at noe er i sjøen. Kanskje vi ser det igjen, hvem vet?
Vi nærmer oss faktisk punktet
der vi plukket noe opp på sonaren, så hold et øye med skjermene der oppe.
Så alt som dukker opp i det svarte området er en fisk eller et monster.
Dere ser etter en stor rød flekk.
Ikke noe ennå. Det handler om tålmodighet. Man må vente.
-Han har ventet i tretti år. -Vel, det tok meg femti år.
-Femti år? -Ja, femti år.
Dette er en konkurranse jeg ikke er klar for.
Jeg har vært her i seks timer og jeg er allerede utålmodig.
Greit. Jeg tar saken i egne hender.
På tide å bli venn med fiskesloet.
Holder det for Jaws, holder det for Nessie.
Det ser ålreit ut, det.
Skal vi kaste det?
Bare vent.
Trettien år. Kanskje han gjør sånn periodisk faste.
-Du vet, når du ikke spiser fra… -…sesong til sesong.
-Sesong til sesong for et monster. -Kast en bøtte til.
Vi tar en nære.
Pappa.
-Jeg ser teknikken din. -Der du kaster i bøtta?
Om monsteret kommer fram nå, kan du slå den med bøtta.
Det er kanskje det eneste vi fisker opp i dag.
Sang de ikke sjømannssanger for å få fram havfruene og sånt?
-Det var det de var til for. -Ikke spør ham om å synge.
Soon may the Wellerman come To bring us sugar and tea and rum
One day, when the Nessie will come We'll take our leave and go
Det er ikke rett sang.
Det er ikke rett sang for noen, monster eller ei.
Det gutten er helt gal.
Kom hit din store dust. Kom til Jackie.
Kom til Jackie!
Din…
Faen.
Pappa? Kom ned hit med nettet i tilfelle noe biter på.
Det er usannsynlig.
Pappa, jeg har noe! Noe bet på!
Kom igjen. Hun drar meg uti!
Hold beina mine, pappa!
Kom igjen! Vi har henne nesten.
Jeg mister henne!
Du er en idiot.
-Hadde henne nesten. -Det var ingenting der.
Hun har… Hun har stukket av nå.
Hun kjempet hardt. Hadde henne nesten.
Du var vitne, ok?
-Jeg var ikke vitne. -Du så den.
Jeg så at du laget masse lyd for ingenting.
Jeg kjente kraften hennes i andre enden av klypen.
Ikke lenger en myte.
Dagen legenden ble til virkelighet.
Nå er jeg en ordentlig Nessie-jeger, ettersom jeg heller aldri har sett en,
men jeg kan si at jeg har det, på en måte. På tide å feire.
There once was a ship that put to sea The name of the ship was the Billy o' Tea
The winds blew up, her bow down O blow, my bully boys, blow
Soon may the Wellerman come To bring us sugar and tea and rum
One day, when the tonguin' is done We'll take our leave and go
Klarte det.
Jeg har hatt sex på toppen av tårnet.
Jeg håper at sjekkelinja di var: "Vil du se Loch Ness-monsteret?"
Jeg har krysset av dette på må-gjøre-lista og mistet en bøtte.
Men for en opplevelse.
På tide med middag.
Vi hadde regnet med Nessie-fileter,
men av åpenbare grunner ble det haggis i stedet.
Takk.
Jeg liker den gryten på tallerkenen.
Litt spenning til middagen.
Tradisjonelt. Haggis.
Veldig fint.
Jack. Kan du sende meg saltet?
-Det er absolutt salt nok. -Kanskje for deg, men ikke for meg.
Jeg vil gjerne ha litt mer salt. Kan du sende meg saltet?
Greit.
Tusen takk. Takk.
Jack, kan jeg få pepper også, vær så snill?
Unnskyld. Jeg tror faktisk ikke det behøver mer pepper.
Jeg tror det er bra.
Jeg setter det her om du ombestemmer deg.
Tusen takk.
Tror du at jeg kan få en vinskvett til?
-Jeg setter meg ved siden av deg. -Nei, det må du ikke. Det går bra.
-Jeg vil bare ha litt… -Jeg er ikke… Jeg er ikke butleren din.
Det er trening og et måltid.
-Vil du sende meg rødvinen? -Ja, jeg…
Det holder.
Takk.
Jeg har hatt litt tid til å tenke på og prosessere nyhetene
og jeg har akseptert det. Derfor gir jeg
dere min velsignelse for at dere skal flytte på landet.
-Din velsignelse? -Ja.
Dere har min velsignelse. Jeg er glad på deres vegne.
Selv om dere solgte familiehjemmet.
Dere har min velsignelse til å… begynne et nytt liv.
-Jeg vil ikke ha din velsignelse. -Vel, du har den. Den er din.
-Jeg trenger den ikke. -Om du trenger den, er den der.
-Min velsignelse. -Jeg trenger den ikke.
-Men om du vil ha den… -Det vil jeg ikke.
Vel, om du skulle ville ha den, så har du min velsignelse.
-Jeg kommer ikke til å ville ha den. -Vel…
Det er veldig usannsynlig at jeg vil trenge din velsignelse…
…for et hus jeg allerede har kjøpt.
Er det en del av deg som er bekymret for
å starte et nytt liv på landet i en alder av 81?
Det er ganske gammelt for å ta en så stor avgjørelse.
-Takk Gud for mamma. -Ja, absolutt.
Fordi du hadde aldri klart å flytte…
Mannen som eide huset har latt to traktorer stå
og moren din har allerede brukt begge to.
Moren din kan sitte på hva som helst.
Ok. Igjen…
-Det var ikke helt det… -Det er ikke…
Nei. Jeg mente det ikke sånn.
-Du vet hva jeg mener om moren din. -Ja.
Det er neste morgen og mamma har overgått seg selv.
Jeg er en stor Harry Potter fan. Jeg har sett alle filmene og lest nesten en bok.
Hun har bestilt billetter på den faktiske Galtvortekspressen,
et jakobittisk damptog bygd i 1949 som er med i filmene.
Fans fra hele verden kommer for å ta turen. Hogg er mindre i virkeligheten.
Toget minner meg på det jeg tok for å dra tilbake til skolen da jeg var liten.
Gikk du på Galtvort?
Galtvort er ikke ekte, Jack. Det må du innse.
Var du topptillitsmann på Smygard?
-Dette er ekte tog. -Jeg tror dette er vår.
Den er kjent som en av de beste togreisene i verden og starter i Fort William
ved foten av det høyeste fjellet i Storbritannia, Ben Nevis,
og tar veien forbi mange sjøer til Mallaig
ved den søndre spissen av Isle of Skye.
Det må være gøy for barna. De trodde ikke de skulle få se Voldemort.
-I levende live. -Morsomt.
Du kunne sikkert få en jobb her. Skremme barna.
Pappa, det er Harry Potter-broen. Er det ikke spennende?
Vekk meg når vi kommer et sted.
-Se, pappa. -Ja, det er en bro.
Vi har en i Putney.
Jeg må si at jeg har veldig gode minner herfra,
fra da jeg var nygift og jeg pleide å reise opp hit.
Svigerforeldrene bodde her oppe.
-De bodde…? -Ja, jeg mener, veldig nære.
Og vi pleide å kjøre opp sammen.
Det var en lang kjøretur. Jeg hadde en kul liten MG sportsbil…
Vi var forelsket vet du. Vi var unge og forelsket.
-Ikke så unge. -Vel, nei.
-Hun var yngre enn deg. -Hun var yngre enn meg.
De fleste av mine romantiske minner er herfra.
Vi pleide å dra ut… hele dagen
med en piknikkurv, spise…
Vi var i en stor eng med lyng og sånt,
og så plutselig begynte det å regne. Og hun ble søkkvåt.
Og hun måtte ta av seg kjolen, så våt var hun.
Jeg trenger ikke de skitne detaljene.
Jeg husker at jeg gned på henne
og tenkte: "Det her kan jeg tenkte meg litt av."
Hvordan går du av toget?
Hun så alltid bra ut i badedrakt.
-Virkelig? -Hun fylte den veldig bra.
Men Jane var en utrolig attraktiv kvinne.
Hvem faen er Jane?
Hva mener du?
-Du sa Jane? -Ja, Jane. Min første kone.
-Var alt det om din første kone? -Ja.
-Jeg tenkte du snakket om mamma. -Jeg møtte ikke mamma før senere.
Hvorfor forteller du meg masse romantiske historier om din første kone?
Jeg trodde du snakket om det.
Vi snakket om det skotske høylandet og sånn.
Om du vil fortelle om romantiske utflukter,
kan du være så snill å fortelle om de du har hatt med min mor.
Ok.
Det er kanskje noe jeg kommer til å angre på et punkt på denne turen.
Men for nå, vær så snill, ikke flere historier om andre koner.
Ok.
For å stoppe dritten prøvde jeg å distrahere pappa med en morsom lek.
Skal det være morsomt? Jeg mener…
-Det er tunnelleken. -Faen.
Det er ikke en lek jeg vil hengi meg til.
-Nei, neste gang. -Nei, du er komikeren.
Du kan gjøre rare ansikter.
Hvor ble du av?
Bu!
Kom igjen, ut derfra, Jack.
Om konduktøren kommer forbi vil han få feil inntrykk.
-Ekkelt. Jeg er sønnen din. -Det vet jo ikke han.
-Neste gang er det din tur. Bare en. -Ok. Bare en, da.
En til og så ikke flere. Nå kommer det en.
Vil dere ha noe fra trallen?
-Nei, han har allerede fått mye… -Allerede? Uff da.
Du vet du er i Skottland når du forteller henne at jeg er full
og hun ikke reagerer, bare triller trallen videre.
De er sikkert sånn over hele toget.
Det er sikkert de som ikke er fulle hun er overrasket over.
For en opplevelse. Om du kjøper billett, bare sjekk i forveien.
Du vil ikke ende opp i kosteskafterstatningen deres.
Nå er vi på vei et par timer sør til Edinburgh.
Hilary har organisert den siste delen av turen sammen
på det stedet der komediereisen vår begynte.
Jeg pleide å opptre på Edinburgh Festival hvert år.
Det er der alle britiske komikere begynner karrieren.
Uansett hvor pappa er ser han ned på oss.
Han er ikke død, han ser bare mye ned på folk.
I 2011 trodde jeg det ville være gøy å få Michael opp på scenen.
Han øket delen sin og folk elsket ham.
Spol fram 10 år og fem reiser jorden rundt senere og her er vi.
Hei, hei!
Mamma! Ikke bli påkjørt.
-Hei, mamma. -Hvordan går det?
-Hei, mor. -Hallo, kjære.
Mamma er her med oss og vil avslutte turen med et smell.
Hun har arrangert en opplevelse med en av Skottlands mest berømte musikkgrupper
ved Royal College of Physicians.
Så, er dere klare?
Du må dytte, mamma.
-Ta-da! -Ja.
Velkommen til Edinburgh.
Tusen takk.
Hva er historien?
The Royal Edinburgh Military Tattoo var egentlig et underholdningsshow
som forente militære og sivile over 70 år siden.
Om dere har lyst vil vi gjerne trene dere opp.
Vi har en opptreden senere og vi vil at dere er med på den.
-Flott. -Så spennende!
Vi blir kanskje jaget over grensen.
Men vi prøver.
Jack, bare…
Greit, der er du i gang.
Hvordan kan du spille sekkepipe? Det hørtes ut som sekkepipe.
-Hun spilte faktisk sekkepipe. -Vi går videre.
Jeg tror ikke sekkepipen er for meg.
Jeg har øynene på den store tromma. Jeg har alltid villet prøve strap-on.
-Få den på, Jack. -Å, ja.
-Går det fint å ta den på? -Ja.
Bare rull den til… Ja, sånn.
Så får du hodet under.
Nei, mamma.
Slutt!
Disse må være…
Jack.
Voilà.
Ok.
-Skal jeg stå i enden? -Bassen står vanligvis i midten.
-Greit. -Michael, vi må…
-Pass på pappa! -Unnskyld.
-Hva gjør du? -Det er en stor tromme.
-Jeg går mellom dere. -Pass på trommen!
-Jeg går mellom. -Han er dødelig med trommen.
Prøv med bassen. Piper og trommer…
rask marsj.
-Gjorde du faktisk…? Gjorde du det? -Ja.
-Eller sto du der? -Selvfølgelig ikke.
Hørte du det ikke?
-Nei. -Ville du si noe?
Ville du snakke med pappa? Greit, unnskyld. Kjør på.
-Trommet du faktisk? -Ja! Det gjorde jeg.
-Er dere ferdig? -Ja.
Vi har en person i front som heter tamburmajor som kontrollerer bandet.
-Jeg liker denne looken for ham. -En av de…
-Skinnende. -Ja, jeg prøver en av dem.
Om vi skal gå opp de brosteinsgatene, trenger pappa kanskje begge.
For å stilne bandet, du kan stikke den i luften…
Så jeg stikker den opp sånn og det stopper…?
Du får ikke passere!
Han er nok mer Lord Sauron.
Min erfaring er at så fort noen får makten til klubben, så…
Blir de gale, gjør som de vil.
Med stor makt kommer stort ansvar.
-Klubben opp. -Du må være forberedt til å stilne.
Om en trommeslager spiller vilt stopper du dem slik?
Få det til, pappa. La oss øve. Vi kjører vilt og ser.
Ja, vi har det. Perfekt.
-Jeg tror vi er klare. -Vi kan ikke sangen ennå.
Mens Michael roper ordre som tamburmajor,
var Hilary og jeg klare for å marsjere ned Royal Mile
med Royal Military Tattoo.
Bildene blir nok garantert brukt av "Ja"-kampanjen
i Skottlands neste uavhengighetsreferendum.
Piper og trommer i midten, vent på det.
Rask marsj!
Jack, du holder ikke rytmen.
-Jeg holder rytmen. De er av den. -Finn rytmen.
Dere kødder kanskje, men dere tar aldri friheten min!
-Ikke gjør det. Det er respektløst. -Jeg har mistet trommepinnene.
-Kom igjen, mamma. Vi tar Carlisle! -Jack!
Jack!
-Å, faen. -Snu deg!
Winston, hatten din.
Unnskyld, Winst.
Jeg var klar til å marsjere over grensen og slakte engelskmennene.
En låt til! En låt til!
Men i stedet går vi opp til Edinburgh slott for så se den vakre utsikten
og avslutte den følelsesladete turen.
-Ganske friskt her oppe. -Veldig.
-Synes du? -Ja.
-Det var en god avslutning. -Ja, det var det.
De sekkepipespillerne var så flinke, også. Sekkepipespillerne og trommene.
-Jeg synes det var en god avslutning. -Ja.
Trist, på en bra måte.
-Trist at det er slutt? -Ja.
Jeg tror ikke vi har gitt alt der ute. Jeg kommer til å savne det.
Når jeg klager, tenker jeg for meg selv:
"Hva annet skulle du gjøre? 81 år gammel. Du er heldig."
Det gjør jeg… Jeg vet jeg er heldig.
-Jeg er så utrolig heldig. -Vi har hatt det så gøy.
Jeg er sikker på at vi kommer til å gjøre mye sammen, bare ikke reise.
-Takk. -Det har vært gøy.
Ro deg ned!
-Sekkepiper. -Jeg trodde du likte dem nå.
Ja, men uten bandet, det låter som en kvelt katt.
Jeg har en siste overraskelse for dere.
Jeg har arrangert en veldig spektakulær måte å reise hjem på.
Helt spektakulært. Dere vil elske det.
Så, det er min farvelgave til dere.
Ikke. Hvorfor? Vi har et fint familieøyeblikk
og så spiser dere ansiktene på hverandre.
Et til og så ingen flere.
Aldri igjen, håper jeg.
-Kom igjen. -Jeg vil bare nyte øyeblikket.
-Gjør du det tradisjonelt? -Har ikke du noe med.
Ikke… Bort! Hvor gammel er du?
-81. Og du synes det var morsomt? -Jeg ville bare sjekke.
-Har du noe under din? -Jeg? Så klart ikke.
Måtte stappe ballene i sokkene.
Hilary tullet ikke angående overraskelsen.
Hun har organisert en utrolig fly-opplevelse.
Gutta fra Biggin Hill plukket oss opp i et par Spitfire-fly fra andre verdenskrig.
For en måte å dø på.
Vel, ikke dø da. Jeg håper virkelig disse har blitt sjekket.
Jeg har drømt om å fly i en av disse siden jeg var liten.
Ganske fantastisk, pappa?
Det er ganske spennende. Absolutt på min må-gjøre-liste.
Greit, skal vi se hva disse gutta kan håndtere?
-La oss kjøre en loop. -Absolutt ikke.
Jeg sa nei!
Herregud.
Ikke glem å smil, pappa.
Herregud.
Å. Faen.
Skru det av. Faen.
Jeg kommer til å spy.
Herregud.
Å, gud.
Likte du det, pappa?
Jeg er redd jeg føler meg kvalm.
Jeg burde ha tatt toget.
Tekst: Mia Borgersen