ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Moj učitelj pjevanja bio je Velšanin. Gareth Jones.
O, da. Bio mi je drag.
Želim da zamisliš kako guraš loptu za ragbi
u kantu vode.
To je govorio. Nikad nisam shvatio što to znači.
Nemam pojma što to znači.
Nebeski hljebe Nebeski hljebe
Hrani me
Dok se ne užijem
Ne užijem
Hrani me
Dok se ne užijem
Što li je s Garethom Jonesom?
Vjerojatno je oglušio.
Hilary nas je dovela u Portmeirion,
turističku atrakciju poznatu po ekscentričnoj arhitekturi
u Gwyneddu u Walesu.
Jučer mi je majka otkrila da su prodali naš voljeni obiteljski dom,
a da mi nisu rekli.
Dakle,
idejni otac ovoga bio je Clough Williams-Ellis.
Bio je čovjek ispred svog vremena jer je volio kupovati stare zgrade
i prenamijeniti ih.
Ove je stupove kupio 1932. godine.
Trideset je godina razmišljao, "Što ću s njima?"
-Moraš pričekati da vidiš… -Da, što ćeš smisliti.
Recimo, neka obitelj kaže,
"Rješavamo se stare kuće, više je ne trebamo."
"Hoćeš ove stare cigle?"
Nismo srušili obiteljsku kuću. Prodali smo je.
Sravnili ste mi djetinjstvo.
Ona su djeca prokleto bučna.
Znaš kako se na velškom kaže "začepi, jebote"?
-Tatice. -Ne.
Ne želim psovanje na svojoj selfi snimci.
Ovdje gore…
Pogled je veličanstven.
-Bok. -Hej.
Sretna obitelj.
Sjećam se kad sam je ja imao,
s brižnim roditeljima i krasnim obiteljskim
domom.
Čuješ li ti sve to?
Zašto mi nisi rekao?
-Što? -Ne razumijem.
Tjedan smo dana na putu. Mogao si to spomenuti.
Nema se bogzna što reći.
Svejedno, žao mi je za kuću, Jack, no siguran sam da ćeš to dugoročno
cijeniti.
Nadam se da će ti se svidjeti život na selu.
Kako nisam želio zlu krv
prije negoli majka ode u London uništiti mi uspomene,
otišli smo na sladoled.
Dobro jutro.
Praviš se važan.
I velški mi je u džepu.
-Koliko dobro znaš velški? -Mogu razgovarati na velškom.
Dobro, hajde onda.
-Započni razgovor. -Bore da.
-To je "dobro jutro". -I?
"Popty ping."
"Popty ping"?
-Što je to? -To je "mikrovalna" na velškom.
Baš razgovorno.
Pa, ne možeš samo tako započeti razgovor,
kažeš "dobro jutro", a zatim kažeš
"mikrovalna?"
Razgovaram na velškom.
No radi se o jednom određenom razgovoru,
koji vodiš s nekim kad kupuješ mikrovalnu.
Čak ne i razgovor, to je samo prva riječ.
-Znam, mikrovalna. -"Mikrovalna?"
A oni kažu, "Naravno, idem po jednu."
Možda sad još nešto naučim.
-Jesam. -Je li sve u redu s kavom?
-Krasno, hvala. -Moja je mlaka.
-Hoćete je staviti u "popty ping"? -Jasno.
Hvala.
-Praviš se važan. -Razumjela me.
Pitam se kako se kaže "idiot".
Idiot.
Oprosti, sladoled mi je ušao u nos.
Ne znam tko je gori, ti ili on.
I ti tečno govoriš velški!
Hilary se vratila u London,
a Michael i ja nastavljamo našu velšku pustolovinu.
Wales nije poznat samo po ragbiju, poriluku i lošim koktelima.
Ovdje je ovaca triput više nego ljudi.
Stoga je majka mislila da u Walesu
moramo posjetiti farmu ovaca.
Došli smo u prelijepi Llanfairfechan
upoznati uzgajivača ovaca Garetha.
Dobro došli na Ty'n Llwyfan.
-I vama, gospodine. -Zaboravio si velški, Jack.
-Bok. Michael. -Kako si, Michael?
Drago mi je.
Provest ćete dan na radnoj farmi.
Dobite ćete psa ovčara. I idemo dolje u polje.
Održat ću vam
lekciju o ophođenju s ovčarskim psom
i brzu lekciju velškog.
Hajmo po pse.
-Odgovara li ti to? -Hvala lijepa.
-Ovo je štap. Pastirski štap. -Da.
Njima hvatamo ovce.
Zgrabimo je
oko vrata.
Tako nečime smo te vukli s pozornice.
-Ne bi prestajao. -Nikad.
-Nitko ti se nije smijao. -A ti bi čekao sa strane?
Došao bih sa strane i samo ovo učinio.
-Laku noć! -Odvukao ga.
Dosta toga. Hajde, idemo.
-Odabrat ćemo psa? -Imamo ga.
-Samo si ih pustio van? -Da.
Nema s njim šale, zar ne?
Ovo je Jo, punim imenom Pentir Jo.
Jo sluša zapovijedi.
Imaš lijevu zapovijed i desnu zapovijed.
"Nalijevo" je "okruži lijevo".
-Kužite? Dođi? -Okruži lijevo.
I zvižduk za okruži lijevo…
-Okruži lijevo, zvižduk, zvižduk. -Da.
Okruži lijevo.
Tko je Diane?
-"Di-own". -To je "dobro." Vrlo dobro.
Najvažnija zapovijed, Michael,
je "lezi", "stani".
A to je…
A zvižduk…
Želim te čuti, prilično žestinom…
-Iz duše. -Da.
-Jesi spreman? -Da.
Izgledalo je kao da me želiš poljubiti.
-Jesmo li spremni? -Da, idemo.
Zadatak nam je natjerati ovce u taj mali tor.
Hajde.
U redu.
Nisi rekao da će na mene.
Dođi, hajde! Ne!
-Zašto puštaš ovce? -Ne puštam!
-Jack. -Koja mimoza.
-Ne! -Donesi!
-Ne, Jack! -Donesi!
Ne bacaj moj štap! Toj uvreda!
Ne hvataj ih. To neće upaliti.
-Ne, ne. -Čekaj, Jack.
Okruži lijevo, onamo!
Što to radiš?
-Što ti misliš? -Gluplji je od ovce.
Ako uhvatim predvodnika…
-To! -O, ubacio je jednu!
Jack, odjebi s time.
Ništa ne radiš, samo izazivaš strku.
-Imam jednu! -Jack.
Što to radiš?
Uvedi je.
Okruži lijevo.
-Hajde. -Okruži.
-Unutra. -Dobro.
Unutra.
Sjedni.
Sjedni. Sjedni.
Ne! Natrag unutra!
Što to radite?
Hej, vi! Ovce!
Smjesta uđite.
Dosta je bilo tih gluposti.
Želim da smjesta uđete u ovaj tor.
Brojat ću do pet i ako ne uđete u ove torove,
idete u čobanac.
Prestanite zajebavati.
Eto, dobro, dobro.
-To! -Dobri dečki.
Bravo.
-Hvala, Michael. -Tako se to radi, Jack.
Čistom snagom uma i volje
utjerao sam ove ovce u tor.
Bio je to timski rad.
-Ja sam ih izmorio. -S tim se slažem.
Bile su već iscrpljene.
Bile su kao, "Dosta nam je ovoga, idemo u tor."
Divno. Hajde.
Nisam ja ovca!
-Hajde. -Ne!
Ne, ne, ne!
Niste zatvorili jebena vrata!
Nakon svega toga!
Sad nas Gareth želi provesti svojom farmom od 2000 jutara
u svom terenskom vozilu.
Iskreno, kad vidite jedno jutro, vidjeli ste ih sve.
Gospodo, jeste li dobro otraga?
Tatice, jesi li dobro?
Samo ne gurajte glave van.
S druge strane je mala litica.
Ajme.
Tristo metara.
To si bio ti, Michael?
Ode mi kuk.
Barem si ga čuo kako ide.
Sad postaje neravno.
O, ne, Max.
Max, to mi nije dobar položaj.
Max. Molim te, ne, Max!
Tatice.
Kako je ondje dolje, Jack?
Max mi je upravo prdnuo u lice
s udaljenosti od dva centimetra.
Ne, ne opet! Max, nemoj!
Stisni taj sfinkter!
Da se nisi usudio!
Max!
Misliš da je to smiješno, Max?
O, je li mu sila?
Ne!
Max!
Kako je "stani"?
"Stani" na velškom?
-Cachu. -Cachu?
-Cachu. -Cachu.
-Rekao si mu da se posere. -Ne!
-Hajde, poseri se na njega! -Ne!
Nemoj cachen!
Evo nas. Na vrhu smo Dinasa.
Stigli smo.
Ovo je Dinas.
Prevedeno s velškog na engleski,
to znači "grad".
Ovo je bila drevna, keltska utvrda.
Vidi se zašto je ovdje.
Moja obitelj obrađuje ovu zemlju već 370 godina, Jack.
-Liverpool je ondje? -Da.
Čuju se automobilski alarmi.
Ovo mjesto je posebno za mene,
još od djetinjstva.
I na ovom ću mjestu završiti život.
-Da. -Jer odavde odlazim samo u sanduku.
Ima jedna velška izreka.
Mjesto na kojem duša nalazi mir.
I uvijek tako vidim ovo mjesto.
Imaš veliku mokru mrlju na leđima.
-Što? -Da, imaš.
Max se popišao po tebi.
-Šališ se? -Ne.
-Je li doista? -Max je piškio…
Zato je izvadio spravicu.
Ovo je prava pustolovina.
Taj emotivni završetak
zaokružuje velški dio našeg putovanja.
Majka nam je organizirala da odemo koji kilometar na sjever
u Lake District.
Prikladno je nazvan jer, pogodili ste,
pun je jezera.
Vrvi njima.
I umirovljenicima.
Da, ako volite jezera, došli ste na pravo mjesto.
JEZERA
Najdraža majka rezervirala nam je smještaj u luksuznom Armathwaite Hallu
i pristavila nam je čaj s vrhnjem.
"O, uzbudljivo,"
rekao je nitko nikad.
Vrijeme je da ubacimo u višu brzinu.
Imate žestice?
-Imamo tekilu. -Ja ću par.
-Dvije tekile? -Da.
-Što radiš? -Nikad nisi pio meksičku kavu?
Ovo bi trebao biti čaj.
-Da. -Čaj s vrhnjem.
I samo ga želiš sabotirati tekilama.
Želiš!
Ništa se ne može sabotirati tekilom. Samo će mu udahnuti života.
Atmosfera je suha gotovo kao ova pogačica.
-Imam prijedlog. -Da?
-Jedna partija kroketa. -Da?
Ako pobijediš, držimo se maminog plana.
Ako ja pobijedim, odmetnemo se.
Da, svakako.
To može.
Dobro.
Vrijedi…
Kako kuća.
Dobro.
Hajmo.
-Tekila, gospodine. -Hvala.
Arriba!
-Hajmo. -O, Bože.
Uživat ću u ovome.
Razvalit ću te.
Dobro.
-Evo nas. -Pobjednik uzima sve.
Skinut ću ovo.
Pridržiš mi kaput?
Ozbiljno si ovo shvatio.
U redu.
Dobro, idemo.
Pas mater. Koji…
-Kakva je to buka? -To je vlak.
-Bio je vlak. -To nije bio vlak.
-Začulo se iz tvog mobitela. -Nije. Nisi li…
-Varalica si! -Nisam!
Ja sam…
-Loše varaš. -Ne, ne.
-Nisam ja! -Bijedna si varalica.
To je vlak. Ondje je pruga.
Ne!
Nakon toga htio sam pokazati Michaelu
da UK nije samo čaj s vrhnjem i kroket.
U zemlji se događaju neke doista iznenađujuće stvari.
Istina, većina stvari ovdje događa se na jezeru.
No jedna je od njih plivanje u hladnoj vodi.
Došli smo na jezero Bassenthwaite
upoznati lokalnu plivačicu Winnie
i saznati o čemu se radi.
Winnie.
-Jack! -Zdravo, kako si?
-Drago mi je. -Ti si Winnie kao Winston Churchill?
Ne, kao Winnie Pooh.
-O, da, naravno. -Da.
-Ovdje je sigurno, zar ne? -Vrlo sigurno.
Nema morskih pasa ili
krokodila?
Njih ima u Kongu, odakle sam.
Kad sam bila mala, nismo plivali.
Vidjeli smo samo bijelce kako plivaju,
no mi nismo smjeli plivati.
Jer mnogo se ljudi utopilo.
Kad sam se doselila ovamo, to je postalo toliko dostupno,
pomislila sam, "Moram pokušati."
Imam bovicu za tebe.
Neće mi trebati.
To je da te vide, jer katkad ima mnogo čamaca.
Ne treba mi. Imam rješenje.
Ulazim.
-Bez ronilačkog. -Da.
-O, Bože. -Ajme, vidi tebe!
Viri ti etiketa.
To je čarapa.
Što je to?
Nije etiketa, čarapa je.
Znao sam da će voda biti hladna…
Pa sam odlučio staviti čarapu.
Pravit ću se da ne vidim.
Hajmo.
Čekaj…
Jebeš to. Uzet ću odijelo.
-Ronilačko. -Ledeno je.
Nije. Zagrijalo se.
-Hajde, pokušajmo. -Trebam veću čarapu.
Trebat će ti par.
Doista ti ne treba.
Rado ću ti pomoći.
Jesmo li ušli?
Čarapa se pomaknula.
Uvijek je bio bolji u svlačenju nego u oblačenju.
Mislim da si mi premjestila pokoji organ.
Uđimo.
-Samo polako, Jack. -Dobro.
Dolazimo do trenutka
u kojem ovo postaje vrlo neugodno za muškarca.
-O, tvoja jaja? -Da.
No plivanje u hladnoj vodi dobro ti je za libido.
-Je li? Doista? -Da, da.
A žene postaju malo uže.
To je bio kamen, a ne reakcija.
Malo ćeš kraulom?
Ne znam, krenut ću lagano.
Uživat ćeš.
A onda mogu doživjeti infarkt…
Duboko!
Winnie! Winnie!
Ušli smo!
-Jack, samo… -Baš je svježe.
Prestani se ponašati kao slabić.
Trebao bi biti Aquaman, zar ne?
Michaelu nije bilo dovoljno pljuvati me s obale, pa je unajmio čamac.
Gdje je ledeni brijeg kad ga trebaš?
Skini ronilačko odijelo i prestani biti toliki slabić.
Ne želim, Winnie, sviđa mi se odijelo.
Bolje je za tebe kad skineš ronilačko odijelo.
Osjećaš se
živim.
Vjeruj mi.
Dobro. Skidaj mi ga.
Dobro.
Mrzim te, Winnie!
To!
Ništa ne osjećam.
Ovo je grozno, Winnie.
Znam, sunčano je, ali u moju obranu,
voda je hladna poput krvi u tatinim žilama.
-Ne ostavljaj me! -Ne, nećeš ući u čamac.
Odlazi.
Ako treba, odalami ga veslom.
Michael! Kako si me mogao ostaviti?
-Osjećaš li blagodat? -O, da.
-Živost? -Osjećam…
-Osjećaš li… -Osjećam se živim!
Prijateljica čarapa.
Oprana je.
Odjebi!
Ovo je bilo nevjerojatno iskustvo.
-Uživao si? -Da.
-Ja ću… -Zadržat ću je.
Dobro.
Mala uspomena na nas.
Winnie!
Oprosti, oprosti.
Oprosti.
Doista sam uživao u divljem plivanju.
No,
jasno mi je zašto je to aktivnost koja privlači
mnogo više žene nego muškaraca.
Kornjača se
malo povukla u oklop.
Ne znam hoće li ikad više izaći.
Iduće što sam isplanirao aktivnost je u kojoj i Michael može sudjelovati.
Šetnja prirodom doživjela je preobražaj u UK-u.
Dobro došli na pješačenje
s ljamama.
Planinarimo Catbells Terraceom s Georgeom
i Dopeyjem.
On je ovaj lijevo.
Vodi nas vodičica Ruby sa Svenom.
Idemo samo polako do vrha.
Je li Dopey muškarac ili žena?
-Mužjak je, kastrirani. -Da, nekako sam…
Nećeš vidjeti mnogo muškosti.
Hajde, Dopey.
Kad si kastriran? Koliko je prošlo?
Je li boljelo?
Dakle,
gledamo na Derwentwater.
Gore lijevo je Skiddaw, a dolje na jezeru par je otočića.
To su St Herbert's Island, ali i Derwent Isle.
-Vrlo lijepo, Jack. -Prelijepo.
Spomenula si Sv. Herberta.
Nisam čuo za sveca koji se zove Herbert.
No Sv. Herbert očito postoji.
Lord Pocklington mislio je da je kralj Keswicka
i topom je pucao na čamce.
Prilični ekscentrik.
A sad gledamo na…
Što to…
Što radiš?
-Ništa. -Prestani.
-Ništa, tata… -Prestani.
-Samo ima dajem malo… -Hoćeš ovaj štap u dupe?
Prestani to raditi.
Šešir ti je poput zdjelice, mogu ih lijepo hraniti.
Vidi, sviđa im se.
-Daj da stavim. -Ne!
I onda samo čučni, pa će jesti.
Ne želim to u šeširu.
Dopey želi.
Krećemo ovim putem, momci.
Opet češaš jaja, ili mjesto gdje su bila?
Hajde, Jack, pokreni se.
Tko koga vodi?
Ne dolje.
-Jack, zašto si… -Ne, ne, ne.
Potpuno izvan kontrole.
George, hodaj, molim te. Ispadam budala.
Ispadam budala zbog tebe, George.
Hajde, ostanimo na stazi.
Slušaj Ruby. Da, bolje. Hvala.
Sad je nestašan, zamisli kakav je bio
dok je još imao muda.
Dosta si jeo, hajde.
Dođi s taticom.
Dobar Dopey.
Ne glas za Winstona.
Da.
Otkad si stručnjak za ljame?
Mislim da moramo nabaviti jednu.
Dopey, hoćeš sa mnom u Oxfordshire?
Baš smo kupili lijepu kuću na selu.
Kad mi se žena navikne na tebe,
moći ćeš nam spavati u dnu kreveta.
Nisam očekivao da ću se povezati…
S ljamom.
Ta je ljama bila doista dražesna.
Znaš kako bih nazvao ljamu da je imam?
-Kako? -Dalai.
Da.
Dalai Ljama.
Svi bi rekli…
"Jack, baš si duhovit."
Kendrick Ljamar?
Ne znam o čemu govoriš.
Dosta mi je bilo maminih hotela.
U Cartmelu sam nam rezervirao zabavan, opušten
i drukčiji smještaj.
Dobro, ruralni.
Definitivno ruralni.
A, zdravo.
Dobar dan i dobro došli.
Soba vam je spremna.
Prođite ovuda ravno.
-Hvala lijepa. -Dobro.
Baš je rustikalno, zar ne?
Rekao sam ti, preuređena štala.
Dobro. Koji je ovo kurac?
-Znam… -Da?
…što ćeš reći.
U sobi nema televizora.
No imam laptop, možemo gledati Netflix.
Ovo je šala, zar ne?
Samo me zafrkavaš.
Želiš seoski život. Ovo je seoski život.
Spavanje s konjem.
-Osjećajmo se kao kod kuće. -Dobra šala.
Vratimo se u auto.
Ne, odsjest ćemo ovdje.
Ovo je vrhunsko konjičko
iskustvo.
Ne želim konjičko iskustvo.
Neću spavati ovdje s konjem.
Nisi s konjem. Konj je pokraj nas. Spavamo u krevetima.
Ovo će te najbolje pripremiti za seoski život.
Ovo je doista prava stvar.
Naši domaćini pozivaju goste da provedu noć
pokraj golemog frizijskog konja.
Svašta.
Hoćemo se raskomotiti?
Ako ću ovdje noćiti,
trebam vrlo jaku tabletu za spavanje.
Pitat ću Mateyja ima li ketamina.
Dok pada noć,
don Whitehall pomalo se plaši da će se
probuditi s konjskom glavom u krevetu.
Spavat ću na ovoj strani da vidim konjića.
-Hej, tatice. -Što radiš?
-Poželjet ćeš konju laku noć? -Ne.
Nisam ga pozdravio,
a neću mu reći ni laku noć.
Idi u krevet, u redu?
Vidim da si izbacio
stari pendrek.
O, moj Bože, vidi koliki mu je, tatice.
Pogledaj ga.
Meni se to obično dogodi ujutro.
Možemo li na spavanje dok je takav?
-Tatice? -Što?
Pogledaj konja. Nabreknuo je.
Idi tamo
sa žlicom i udari ga.
U redu.
Idemo sad svi na spavanje, Jack. Laku noć.
Dobro.
Dosta glupiranja.
Laku noć, tatice.
Hoćemo li sutra doručak samo
pokupiti u kasu?
Možda imaju
zobenu kašu.
Jack.
Zauzdaj se, jebote.
Molim te,
ne beštijaj.
Ovo mjesto nudi svekoliki luksuz, uključujući opciju
ranog buđenja od strane simpatične sobarice.
O, moj Bože, Jack.
Da?
Kakva je ovo beštija?
To je g. J.B.
Pa, odvedi g. J.B.-a odavde.
-Ne želim ga u krevetu. -To je buđenje.
Ne.
-To je šetlandski poni. -Ne.
-Nije li presladak? -Ne, nije.
Bolji je od svake budilice, zar ne?
Kako si spavao?
Ne mogu vjerovati da sam pristao na ovo.
Užasno sam spavao.
Zvučiš malo kao da ržeš.
Ne počinji opet.
Konj se malo oteo kontroli, Jack.
-Sredi to. -Kako to misliš, "sredi to"?
Zdravo.
-Nećeš u krevet. -Hoćeš se pomaziti?
Ne.
Težak mu je korak.
Sam si si kriv za to.
Svašta sam u životu doživio, no sad sam stvarno
pao s konja na magarca.
Pokušava ući.
Nećeš u krevet. Ne!
Misli da vidi smežuranu mrkvu.
Ne.
Sad kad sam oduševio Michaela, a vjerojatno i ponija,
vraćamo se maminom itineraru.
Iz prelijepog Lake Districta vozimo pet sati na sjever,
preko granice i u Škotsko visočje.
Usput uživamo u spektakularnom pogledu
na planine Glencoe.
ŠKOTSKA
No odjednom, cijelo je putovanje ugrozio hitni medicinski slučaj.
Taj se šetlandski poni propeo.
-"Propeo"? -Propeo se.
I zatim mi je nagazio nožni prst.
Gdje je nestao?
-Oprao si noge u zadnje vrijeme? -Ne mogu prati nogu.
Jer prilično se čuje.
-To nije normalno. -Ne želim to.
-Ne. Ne! -Misliš li da je to sepsa?
-Ne! -Možda je sepsa.
-Makni je. -Au! Tatice!
Pokušavam voziti!
Krajem dana, nakon što se Michael presvukao,
stižemo u smještaj koji nam je majka rezervirala:
Carberry Tower u Musselburghu.
Što tu rade ta kolica?
-Javio sam im da trebamo pomoć. -Nisi valjda.
Jesam.
Nisi valjda to učinio.
Ozlijeđen sam.
To je usluga koju pružaju.
-Nazvao sam i zatražio sam je. -Budalaština.
Nije budalaština. Ozlijedio sam se.
Boli me stopalo.
-Dobar dan. Kako ste? -Hej.
-Bok, stari. Oprosti. -Ajme.
-Jeste li dobro? -Da.
-Hvala. -Ajme meni.
Što se dogodilo?
Jahačka nezgoda.
Žao mi je.
Žao mi je što su to gluposti.
Nagazio te Moj mali poni.
-Nije istina. -Jest.
-Možeš li uzeti torbe, molim te? -Mogu.
Oprezno.
Ne mogu vjerovati da mi je rekao da mu ponesem jebene torbe.
Imanje je prelijepo, a sunce sja.
Kad bih bar mogao
reći da ću moći šetati imanjem, ali…
-Imamo štap za vas. -I prokletu naprtnjaču.
-Dosta je toga. -Tatice!
O! Brzo si iskočio iz tih kolica.
Unutra su vrijedne stvari.
Da, siguran sam.
-Ispričavam se. -Nema problema.
Pođite za mnom. -Možeš mi pomoći?
-Ne, možeš i sam. -Michael.
Ne budali.
Ne…
Tatice!
Idućeg jutra, Hilary je organizirala nešto
što mi je san od djetinjstva:
otići u potragu za
čudovištem iz Loch Nessa.
Čudovište iz Loch Nessa prvi je put fotografirano 2. svibnja 1933. godine.
Poslije je to prokazano kao prevara, no otada je
čudovište viđeno na stotine puta.
Pronaći čudovište pomoći će nam Lovac na Nessie.
Pozorno gledaj.
Može se svaki čas pojaviti.
Ajme!
O, ne, oprosti.
Ne. To je patka. Oprosti.
-Zdravo -Ti si Steve?
-A ti Jack. -Ti si sigurno Steve.
Drago mi je.
-Ovo je Michael. -Zdravo, drago mi je.
Steve Feltham napustio je svoj stari život prije 30 godina
kako bi živio u kamperu na obali Loch Nessa
i tragao za čudovištem.
On je pravi suvremeni junak.
Što je najbliže susretu s Nessie što si doživio?
Prošlog ljeta,
moj prijatelj s druge strane Locha donio mi je
najbolji dokaz koji sam ikad vidio…
-Čekajte, pokazat ću vam. -Je li lubanja?
-Lubanja s vrlo dugim vratom. -Čekajte.
Ovdje je.
Sjajno je.
Ono ondje, vidi.
Dugačko je oko šest metara.
To je na dubini od oko 150 metara.
Sliči kroasanu.
A brod koji je to snimio
svaki dan plovi sat vremena.
Bio je stotinama puta iznad tog mjesta.
Znači najbolja šansa
da nađemo Nessie nam je
na tom brodu.
Ako isplovimo s njim na tom brodu.
-I odemo na to mjesto. -Da.
I tražimo golemi predmet.
To nam je najbolja šansa.
Uz dva profesionalna lovca na Nessie,
sigurno ćemo nešto ugledati.
Zar ne?
Zašto je uperen u prozor nečije spavaće sobe, Steve?
Mislim, krasna je.
Sad vidim zašto.
Nadam se da špijuniraš rivalskog lovca.
-Konkurencija na oku. -Ništa prljavije.
Usmjeren je na nečiju kuću.
-Je li? -Da.
Možda da ga usmjerim malo niže. Da, tako.
-Hvala. -Nema na čemu.
Steveov prijatelj ima rupu u rasporedu, pa smo isplovili na jezero.
Ako je uhvatimo, bacit ćemo je natrag, kao upecanu ribu.
Idemo si upecati Nessie.
Kako misliš da izgledaš u toj žutoj jakni?
Kao prava faca.
2020. kapetan Ronald uočio je veliku mrlju na sonaru
i mnogi vjeruju da bi to mogla biti Nessie.
A ti si našao neobični predmet?
-Da. Bila je to svjetska vijest. -Ajme.
Otkako sam na jezeru,
to je najjači dokaz
da je nešto u jezeru.
-Možda ga opet uhvatimo, tko zna? -Da.
Zapravo se približavamo mjestu
gdje smo to vidjeli na sonaru, stoga
držite ekran sonara na oku.
Sve što se pojavi u tom crnom području
riba je ili čudovište.
Tražite veliku crvenu točku.
Još ništa.
Treba biti strpljiv. Igra čekanja.
On čeka već 30 godina.
Pa, meni je trebalo 50 godina.
-Pedeset? -Pedeset, da.
Ovo se pretvara u nadmetanje za koje nisam spreman.
Ovdje sam šest sati
i već sam pomalo nestrpljiv.
Odlučio sam uzeti stvari u svoje ruke.
Namamit ću je ribljim utrobama.
Ako je bilo dobro za Ralje, dobro je i za Nessie.
Izgleda prilično dobro.
Hoćemo ih ubaciti?
Samo pričekaj.
Trideset jedna godina.
Možda želi smršaviti povremenim postom.
Znaš, kad ne jedeš od…
Godine do godine.
Da, godine do godine za čudovište.
-Baci još kantu. -Da.
Jednu lijepo blizu.
Tatice.
-Da, vidim ti tehniku. -Kojom se baci i kanta?
Ostaviš ondje kantu, jer ako se pojavi čudovište,
imaš ga čime udariti.
Možda je to sve što ćemo danas upecati.
Nisu li mornarskim pjesmama mamili sirene ili tako nešto?
To im je bila svrha.
Ne nagovaraj ga da pjeva, molim te.
Nek uskoro dođe opskrbni brod I donese nam šećer, čaj i rum
Jednog dana, kad dođe Nessie Zaplovit ćemo kući
To nije prava pjesma.
To nije prava pjesma ni za koga,
s čudovištem ili bez.
Taj je momak sasvim lud.
Dođi, gade veliki.
Dođi Jackieju.
Dođi Jackieju!
Ti…
Pas mater.
-Tatice? -Da?
Dođi ovdje s mrežom za slučaj da zagrize.
To je malo vjerojatno.
Tatice, imam nešto!
Grize!
Dođi.
Vuče me u vodu!
Drži mi noge, tatice!
Hajde!
Još malo pa je imamo!
Gubim je, gubim je!
Ti si idiot.
-Za dlaku. -Da, vidio sam.
Nije bilo baš ničega.
Ona je…
Sad je odjebala odavde.
Dobro se borila.
Umalo sam je uhvatio.
Ti si svjedok, u redu?
-Nisam svjedok. -Vidio si.
Vidio sam kako jako bučiš ni zbog čega.
Osjetio sam njenu moć.
-Aha. -Na kraju motke.
To više nije mit.
Dan kada je legenda
postala stvarnost.
Sad sam pravi lovac na Nessie, jer je poput ovih momaka,
nikad je nisam vidio,
no mogu, nekako, tvrditi da jesam.
Pjesma za proslavu.
Jednom je zaplovio brod Brod se zvao Billy o' Tea
Vjetar je zapuhao, pramac je zaorao O, momci, kako puše
Neka uskoro dođe opskrbni brod I donese nam šećer, čaj i rum
Jednog dana, kad tranširanje završi Zaplovit ćemo kući
Razvalio sam.
Seksao sam se na vrhu tog tornja.
Reci mi da si joj uletio s "Hoćeš vidjeti čudovište?"
Jedna stvar manje koju moram napraviti prije smrti i jedna kanta manje.
No kojeg li iskustva.
A sad večera.
Namjeravali smo jesti filet Nessie, no iz očitih razloga,
morali smo jesti haggis.
Hvala.
Volim kad ti stave tavicu na tanjur.
Malo teatra uz večeru.
Tradicionalno.
Haggis.
Vrlo lijepo.
Jack.
Dodaš mi sol?
-Molim te. -Dovoljno je slan.
Možda za tebe, ali ne i za mene.
Htio bih još malo soli.
Dodaš mi sol?
Dobro.
Hvala lijepa.
Hvala.
Jack, mogu dobiti i papar, molim te?
Zapravo, oprosti.
Mislim da ne treba još papra.
Mislim da je dobro.
Ostavit ću ga ovdje ako se predomisliš.
Hvala lijepa.
Misliš li da bi
mi mogao natočiti samo kap
crnog vina?
Zajebi ovo, sjest ću do tebe.
-Ne, ne moraš. U redu je. -Ne.
Mislim, samo malo…
Da, nisam… nisam tvoj batler.
Obrok i tjelovježba u jednom.
Možeš mi dodati crno vino?
Da…
To je dosta.
Hvala.
Znaš da sam, naravno,
imao dovoljno vremena razmisliti o toj vijesti
i prihvatio sam je,
pa stoga,
imate moj blagoslov
da odete živjeti na selo.
-Tvoj blagoslov? -Da.
Idite s blagoslovom.
Sretan sam zbog vas i tog novog početka.
Iako ste prodali obiteljski dom, u redu je.
Imate moj blagoslov
da započnete
novi život.
-Ne želim tvoj blagoslov. -Pa, imaš ga.
Tvoj je.
Ne trebam ga.
Pa,
da ga trebaš, tu bi bio.
Moj blagoslov.
Ne trebam ga.
No da ga želiš…
Ne želim ga.
Pa, ako bi ga poželio,
imaš moj blagoslov.
Ali neću ga poželjeti.
Pa…
Vrlo je malo vjerojatno da bih ikad trebao tvoj blagoslov…
-Dobro, pa… -…za kuću koju sam kupio.
Brine li bar dio tebe to što
započinješ novi život
na selu
s 81 godinom?
-To je prilična starost… -Jest.
…za takve velike životne odluke.
-Hvala Bogu na tvojoj majci. -Da, naravno.
Jer nema nikakve šanse da bi
mogao obaviti tu selidbu…
Bivši vlasnik kuće ostavio nam je dva traktora,
a tvoja je majka već oba upotrijebila.
Tvoja majka može sjesti na bilo što, uvijek razvali.
U redu.
Opet…
-Pa, nisam baš tako… -Ne, nema…
Ne.
Nisam htio da tako ispadne.
-Znaš što sam htio reći o njoj. -Da, da.
Idućeg jutra, mama je nadmašila samu sebe.
Obožavam Harryja Pottera.
Gledao sam sve filmove i pročitao gotovo jednu knjigu.
Sad nam je kupila karte za pravi Hogwarts Express,
turistički parni vlak iz 1949., koji je korišten u tim filmovima.
Obožavatelji iz cijelog svijeta dolaze voziti se.
Očnjak je u stvarnosti manji.
Ovakvim sam vlakom išao u školu
kao mali dječak.
Išao si u Hogwarts?
Hogwarts nije stvarno mjesto, Jack. Moraš to shvatiti.
Jesi bio u Slytherinu dok si bio ondje?
-Ovo su pravi vlakovi. -Mislim da smo ovdje.
Jedno od najljepših putovanja vlakom na svijetu
kreće iz Fort Williama,
u podnožju najviše planine u Britaniji, Ben Nevisa,
a zatim vijuga oko mnogih jezera do Mallaiga
na južnom kraju otoka Skye.
Ova su djeca sigurno uzbuđena.
U vlaku su Harryja Pottera i nisu se nadala vidjeti Voldemorta.
-Bože. -Glavom i bradom.
-Vrlo smiješno. -Dobio bi posao ovdje.
Plašenje djece.
To je most iz Harryja Pottera.
Nije li uzbudljivo?
Probudi me kad stignemo negdje.
Tatice, gledaj.
Da, to je most.
Imamo jedan u Putneyju.
Moram reći da imam vrlo lijepa sjećanja odavde,
jer bio sam svježe oženjen
i dolazio sam ovamo
jer su punac i punica živjeli ovdje.
-Živjeli su… -Da.
Da, mislim, vrlo blizu,
I zajedno bismo se vozili.
Bila je to duga vožnja.
Imao sam zgodni mali sportski auto, MG…
Bili smo zaljubljeni, znaš.
Bili smo mladi i zaljubljeni.
Ne baš toliko mladi.
Pa, ne.
-Bila je mlađa od tebe. -Da, bila je mlađa od mene.
Na neki način, moja najromantičnija sjećanja
su odavde.
Znaš, otišli bismo…
Na cjelodnevni izlet
s košarom za piknik,
jeli bismo…
Bili smo u golemom polju vrijeska i tako dalje,
i odjednom je počela lijevati kiša.
I ona je promočila do kože… znaš.
Morala se skinuti, toliko je bila mokra.
Dobro, ne trebam prljave detalje.
Sjećam se da sam je trljao,
sušio,
a zatim sam pomislio, "Ja bih malo ovoga."
Kako se napušta vlak?
Uvijek je izgledala sjajno u kupaćem kostimu.
Doista?
Vrlo bi dobro popunila kostim.
No bila je nevjerojatna,
izuzetno privlačna djevojka, Jane.
Tko je Jane, jebote?
Kako to misliš?
-Rekao si Jane. -Da, Jane.
Moja prva žena.
-Sve je to bilo o tvojoj prvoj ženi? -Da.
Mislio sam da je o mami.
Ne, mamu sam upoznao godinama poslije.
Zašto bi…
Zašto bi mi pričao romantične priče o svojoj prvoj ženi?
Pa o tome smo razgovarali.
Razgovarali smo o Škotskom visočju i svemu tome.
Ako ćeš mi pričati priče o romantičnim praznicima,
molim te neka to budu priče
o romantičnim praznicima s mojom majkom.
U redu.
Imam osjećaj
da ću to zažaliti u nekom trenutku na ovom putovanju.
No zasad, molim te,
dosta priča o drugim suprugama.
Dobro, u redu.
Kako bih zaustavio bujicu prljavština, pokušao sam omesti
tatu zabavnom igrom.
To bi trebalo biti smiješno?
Mislim…
-To je igra za tunel. -Jebote.
To nije igra u koju ću se upustiti.
-Ne, idući put. -Ne, ti si komičar.
Ti pravi smiješne face.
Gdje si nestao?
-Bu! -Oh!
Izlazi odatle, Jack.
Da dođe kondukter, stekao bi pogrešan dojam.
Fuj. Ja sam ti sin.
Pa, on ne bi znao da si mi sin.
Hajde ti idući put. Samo jednu.
Dobro. Ali samo jednu.
Još jednu i više ne.
Evo jednoga.
Zdravo, želite li nešto s kolica?
Ne, hvala. Malo je previše…
O, zar već? Ajme.
Znaš da si u Škotskoj
kad joj kažeš da sam mrtav pijan,
a ona ni ne trepne,
već samo nastavi gurati kolica niz hodnik.
Vjerojatno je pun vlak takvih.
Vjerojatno se čudi onima koji nisu pijani.
Kojeg li iskustva.
Ako ga rezervirate, provjerite unaprijed.
Ne želite zaglaviti na metli umjesto u vlaku.
Sad se vozimo nekoliko sati na jug, u Edinburgh.
Hilary nam je organizirala posljednju etapu putovanja
ondje gdje je naše komično putovanje počelo.
Često sam nastupao na slavnom Edinburškom festivalu.
Ondje svi britanski komičari započinju karijere.
Gdje god bio tata, gledat će nas odozgo.
Nije mrtav, samo
sve gleda s visoka.
Godine 2011.
mislio sam da će biti zabavno pozvati ga na pozornicu.
Povećao si je ulogu i ljudi su bili oduševljeni.
Deset godina i pet putovanja oko svijeta poslije,
evo nas opet ovdje.
Ju-hu!
Majko!
Pazi preko ceste.
-Zdravo, mamac. -Kako si?
-Zdravo, majči. -Bok.
Mama nam se pridružila
i želeći spektakularno završiti ovaj put,
organizirala je događaj
s jednom od najslavnijih glazbenih grupa Škotske
na Kraljevskom liječničkom koledžu.
Dakle,
jeste li spremni?
Jeste pripravni?
Vrata se guraju, majko.
-Ta-da! -Da.
Dobro došli na Kraljevsku edinburšku vojnu glazbu.
Hvala lijepa.
Kakve je povijest Glazbe?
Kraljevska edinburška vojna glazba počela je kao zabavna priredba
koja će zbližiti vojsku i civile,
prije više od 70 godina, te malo ih zabaviti.
Ako ste za, pokazat ćemo vam vježbu,
jer poslije imamo zakazan nastup
i želimo da sudjelujete.
-Sjajno. Da. -Baš uzbudljivo!
Možda nas poslije potjeraju preko granice.
No pokušajmo.
Jack, sam stisni…
O!
Evo, krenulo ti je.
Koji kurac? Znaš svirati gajde?!
-Zvučalo je… -Zvučalo je poput gajda.
-Da, jest. -Doista je svirala gajde.
Idemo dalje.
Nisam siguran da su gajde baš za mene.
Bacio sam oko na veliki bubanj.
Uvijek sam se htio vezati.
-Stavi ga, Jack. -O, da.
-Možeš ga staviti? -Da.
Samo ga zakotrljaj…. Da, tako.
Zatim zavuci glavu.
Ne, majko.
Prestani!
Ovo treba biti…
Jack.
Eto.
Dobro.
-Da stanem na kraj? -Bas je obično u sredini.
-O, dobro. -Michael, trebamo…
-Pazi na tatu! -Oprosti.
-Što to radiš? -Velik je bubanj.
-Idem između vas. -Pazi na bubanj!
Idem između.
Opasan je s tim bubnjem.
Pokušaj basom.
Gajde i bubnjevi,
brzi marš.
Jesi li… Jesi bubnjao?
-Da. -Ili samo stajao?
Naravno da nisam.
Niste čuli?
-Ne. -Želiš nešto reći?
Hoćeš razgovarati s tatom? U redu.
Samo naprijed.
-Doista si bubnjao? -Da!
-Jesam. -Samo pitam.
-Jeste li završili? -Da.
Imamo i
osobu ispred koja upravlja bendom.
-Sviđa mi se ovaj stil. -Jedan od onih…
-Sjaji. -Da.
Probat ću jedan.
Budemo li išli kaldrmom tata će trebati oba
za oslonac.
Da prekineš svirku
digneš ga uvis…
Dignem ga ovako uvis
i to zaustavi…
Nećeš proći!
On je zapravo više Sauron.
U mom iskustvu, čim nekomu daš moć koju nosi buzdovan…
-Polude, umisle se. -Da, izravno…
Velika moć nosi veliku odgovornost.
-Glavni sam. -Uvis.
Budite spremni prestati.
Ako bubnjar zastrani, tako ga prekineš?
Da, gospodine.
Spusti ga, tata. Vježbajmo. Razuzdajmo se da vidimo…
Da, uspjeli smo. Super.
Spremni smo.
Još ne znamo jebenu pjesmu.
Dok Michael izvikuje zapovijedi kao šef parade,
Hilary i ja spremamo se marširati niz Royal Mile
s Kraljevskom vojnom glazbom
u prizoru koji će sigurno upotrijebiti "Da" kampanja za
idući referendum za nezavisnost Škotske.
Gajde i bubnjevi, u sredinu,
čekaj znak,
brzi
marš!
Jack, ne pratiš ritam.
Pratim. Oni ga ne prate.
Uhvati ritam!
Možete se smijati, no nećete mi oduzeti slobodu!!
Hilary, ne radi to. Nije u redu.
Izgubila sam štapiće.
-Hajde, majko! Osvojit ćemo Carlisle! -Jack!
Jack!
-O, pas mater! Okreni se!!
Winstone, tvoja kapa.
Oprosti, Winst.
Uh, toliko sam se uživio,
bio sam spreman marširati na granicu i klati Engleze.
Još jednu pjesmu! Još jednu pjesmu!
Još jednu pjesmu!
No umjesto toga,
idemo do dvorca Edinburgh uživati u veličanstvenom pogledu
i završiti ovo emotivno posljednje putovanje.
-Svježe je ovdje. -Vrlo svježe.
-Misliš? -Da.
-Bila je ovo dobra završnica. -Da, bila je.
I ti su gajdaši bili baš dobri.
-Da. -Gajdaši i bubnjari.
-Mislim da je to dobar završetak. -Da.
Tužan, ali
dobar.
-Tužno je što smo došli do kraja? -Da.
-Mislim da nismo ništa izostavili. -Ne.
Nedostajat će mi.
Kad se jadam i žalim,
mislim si, "A što bih drugo radio…
-Da. -…s 81 godinom?"
Prokleto si sretan.
A znam da sam ja prokleto sretan.
I ja sam prokleto sretan.
Sjajno smo se proveli.
Sigurno ćemo još štošta raditi zajedno, no nećemo više putovati.
-Hvala ti. -Uživao sam.
Tiše!
-Gajde. -Mislio sam da sad voliš gajde.
Da, ali bez benda zvuči kao da netko davi mačku.
Imam sjajno posljednje iznenađenje za vas.
Organizirala sam vam spektakularni prijevoz kući.
Vrlo spektakularni. Oduševit ćete se.
Dakle,
to je moj dar za rastanak.
Nemoj. Zašto?
Imamo krasan obiteljski trenutak,
a vi si počnete sisati lica.
Još jednom
i više ne.
-Po mogućnosti nikad. -Da.
-Hajde. -Želim uživati u ovom trenutku.
Kilt si nosio tradicionalno?
Ne tiče te se. Hej!
Nemoj… Pusti me!
Koliko godina imaš?
-Osamdeset jednu. -Da.
-I to ti je smiješno? -Htio sam provjeriti.
Imaš li ti išta ispod?
Ja? Naravno da ne.
Morao je gurnuti jaja u čarapu.
Hilary se nije šalila o iznenađenju.
Organizirala nam je nevjerojatan let.
Momci iz Biggin Hilla voze nas
u dva Spitfirea iz Drugog svjetskog rata.
Kakav ispraćaj.
Mislim, ne posljednji.
Nadam se da su ih dobro pregledali.
Dječački mi je san bio letjeti u ovakvome.
Nevjerojatno, tatice, zar ne?
Prilično je uzbudljivo.
Jedna životna želja manje.
Hoćemo li vidjeti što ove zvijeri mogu?
Napravit ćemo luping.
Ne dolazi u obzir.
Rekao sam ne!
O, moj Bože.
Ne zaboravi se smiješiti, tatice.
O, moj Bože.
Oh.
Sranje.
Gasi to.
Pas mater.
Izbljuvat ću se.
O, moj Bože.
O, Bože.
Je li ti se svidjelo, tatice?
Bojim se da mi je jako loše.
Trebao sam ići vlakom.
Prijevod titlova: Janko P.