A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
VALAHOL AZ ANGOL VIDÉK FÖLÖTT…
Ó, a fenébe!
Mi baja van?
Apa?
Apa!
Azonnal szállj le!
HÁROM HÉTTEL KORÁBBAN
Nagyon nehéz év volt
világszerte sokaknak,
és családként is nagyon nehéz időket éltünk meg.
Szerencsére a dolgok jobban mennek.
A karantén nehéz volt.
Szabad szellem vagyok.
Ketrecbe zárni
egy ilyen pávát?
Nehéz volt.
Apu viszont imádta.
Hillary?
Igen?
Behozol egy pohár bort?
Őszintén szólva, szinte élveztem a karantént,
mert
nem kell találkozni senkivel.
Általánosságban véve
nem lelkesedem az emberekért.
Senki sem ölelgethette,
ami számára ideális.
Szó szerint törvényellenes volt Hillary barátaival találkozni.
A karantén alatt alig dolgoztam.
Hogy milyen jóképű férfi vagyok!
Úgy értem, nem könnyű, együtt egy házban.
Mármint hozzá kellett szokni.
A lábad!
Tizennégy hónapon keresztül szolgálta ki.
Őrizetbe vehették volna modern rabszolgatartásért.
Tehát ezt az utolsó utat átvállaltam.
És hogy végre kilépjenek a házból,
egy egyesült királysági körútra mennek.
Így megismerhetik a szigetünket.
Őszintén,
mindig azt hittem, hogy Svájcba megyünk utoljára.
Öngyilkos klinikára.
A Királyság viszont sokkal viccesebb lesz.
- Hogy vagy? - Helló, anya.
Sokatmondó öltözék!
Hát, a kedvenc fiunkkal készülünk ebédelni.
Mint két kerítő.
- Bájos vagy. - De tényleg!
Mintha egy Snoop Dogg-klipben lennék.
Szemtelen!
Egy csavargótól nem meglepő.
Túránk a legnagyobb kihívással indul:
Whitehall családi ebéd nyilvánosság előtt
külföldi ételekkel.
Kínai étel lesz elvitelre?
- Nem elvitelre várunk. - Ne viccelj!
Dehogy!
Ez Gordon Ramsay étterme, a Lucky Cat.
Michelin-csillagos séf, ázsiai fúziós étterem.
Nem elvitelre várunk. Nyilván. Itt eszünk.
- Ez az ő étterme? - Ez az ő étterme.
Ugye, nem hiszed, hogy tényleg itt lesz?
Tudod, milyen emberek azok.
Saját nevű étteremláncot csinálnak.
Hogy hívják azt, amelyikben csirkét árulnak?
- Kentucky Fried Chicken? - Kentucky Fried Chicken.
Találkoztatok már ott Sanders ezredessel?
Szerinted kilép valahonnan, hogy:
„Hogy vagyunk, hogy vagyunk,” a bajuszszakállával meg minden?
- Persze hogy nem. - Még jó!
Gordon Ramsay nem Sanders ezredes.
Én most is látom.
Szó szerint látom most is.
Ez egyszerűen lehetetlen,
hogy a saját éttermében legyen.
- Ott van! - Miről beszélsz!
Ott van! Fekete ruhában.
Csak hasonlít rá.
Kérnek még valamit a főfogáshoz?
Egy főtt tojást.
- Kérem. - Nem.
- Főtt tojás? - Igen.
Hogyne, uram.
Beszélek a séffel, és jövök.
Miért nézel így rám?
Mert eljöttünk Gordon Ramsay-hez, az egyik nagy…
Nincs értelme. Én úgysem eszem meg. Otthagyom
Séf, van egy úr, aki főtt tojást kér.
Hagyjál már.
Tán aranytojást tojó tyúkunk van?
Kérdezd meg, hogy milyet dugjak a seggébe.
Meg kell mondjam, hogy nagyon finom.
Mintha átment volna rajta egy kocsi.
Uram!
Sajnos, főtt tojást nem tudok hozni.
Értem, rendben.
Örülök, hogy tisztáztuk.
Nos, figyelj, a tervezett út
csodálatos.
A Brit Birodalom java.
És a legjobb az,
hogy nem lesznek sértegethető külföldiek.
Kivéve, ha átmegyünk Skóciába.
- Minden rendben? - Igen.
- Köszönjük. - Még valamit?
Várjon egy percet!
Anya, kérlek! Vigye csak el!
Nem bírom a pazarlást.
Ez nem olyan étterem. Ebből mit eszel meg?
- Semmi gond. - Ez marad?
Várj csak. Ideadnád?
Nem, arra szükségem van!
Egyetlen gombócot viszel a kutyának?
Igen, csak öntsd ide.
És nem a kutyának viszem.
Ezek Philly kakiszedő zacskói.
Ezek simítózáras tasakok.
Nagyon sajnálom.
Szerintem most elég.
- Nem. - Hillary.
- Hoztál ételtárolót? - Igen.
Hillary, ennyi elég.
- Várjon. - Sajnálom.
Ha ideadod, beleteszem az ételtárolóba.
Nem hagyom, hogy fél halat
a táskádba tegyél.
Ez pazarlás!
- Köszönjük. - Nézze el a feleségemnek.
Ó, ez határozottan ő.
Idehívom.
Gordon!
- Jó napot. - Gordy.
Minden rendben?
- Ez nagyon finom. - Köszönjük.
Régen nem jártak étteremben.
Egyszerű ételekhez van szokva.
Tehát az ételeink egyszerűek?
- Nem így értettem. - Úgy hangzott.
Azt leszámítva olyat eszünk. Ez igazi csemege volt.
- Tévedtem. - Én nem is…
- Ízlett. Finom. - Szemét!
Hogyan? Finom.
- Üljön egyenesen! - Sajnálom.
Hallgass az okosabbra és a szüleidre.
Ennek az embernek sok gyereke van.
- Egy termékeny ember. - Igen.
- Hogy mondja? - Termékeny.
Nagyon jó szó. Termőképest jelent.
Igen.
- A húga nemrég szült. - Tudom, gratulálok.
De ez még mindig zöldfülű.
Legyünk őszinték, maga nem apatípus.
Önmagáról sem tud gondoskodni, nemhogy másról.
A végén a plázában hagyja őket, amikor borért megy.
Látom magam előtt: „Úristen, a kölykök.”
El is hiszem.
- Várj, amíg igazi munkád lesz. - Igen.
Ennek az embernek van munkája.
Mi, TikTokozik?
- Nem. - Maga kis szemét!
- Gordon, köszönöm. - Sok sikert! Jó utat!
Köszönöm szépen.
- Milyen kedves ember. - Mondtam, hogy bájos.
Azt mondtad, itt sincs.
Azt mondtam, hogy ha itt lenne, bájos lenne.
Hazug disznó!
Ki fizet?
Nos, én megállapodtam Gordonnal.
Istenem.
Jön a hatodik gyerek?
Csoda lenne. De a számla miatt ne aggódj.
De egy aprócska segítség tőled is kell.
Ez csak egy vicc.
- Segítesz? - Igen, segítek.
Együtt kell csinálnunk.
Mit csinálsz?
- Semmit. - Piszkosak.
Hihetetlen.
Végzett már kétkezi munkát?
Miért visel kesztyűt? Nem is mosogat.
- Védem a bőröm. - Erőltesse meg magát!
Attól még nem szeretnék száraz bőrt.
- Ez meg mi? - Azt hittük, tiszták.
Tisztának tűnik?
Jó, maradt rajta valami folt.
- Valami folt? - Mondtam, hogy sajnálom.
Gordon?
Elnézést, séf.
- Gordon? - Felhúztad.
Most tiszta.
Miután összepakoltam, és apa nézte, ahogy anya pakol,
kezdődhetett Hillary rejtélyes brit utazása.
Az indulás emlékezetére
foglaltam valami klasszikusan brit különlegességet,
hogy végigvigyen minket az úton.
- Nosztalgiázol? - Nem.
Ez az autó kész röhej.
- Istenem, érzem az utat. - Bizony.
Minden centiméteren.
- Elmegyünk a Buckingham-palota mellett? - Fúj.
Szégyen.
Ne légy borzalmas a királyi családdal.
Hashtag Team Meghan.
Hoztam néhány klasszikus nasit a brit körútra.
Pácolt tojás.
- Savanyú tojás! - Ja, ja.
- Nem nyitottam ki. - Teljesen…
- Remélem, nem eszel belőle. - Egyet igen.
- Ne! - De.
Legalább tedd arrébb!
Ne izgulj.
Miért piros itt
folyton a lámpa?
Ne aggódj, hamarosan átvált.
Nyugodt autókázás a városban.
Erre leállt.
- Lefulladt. - Le.
Azt hiszem, megvan…
Rendben, bocsánat.
- Hol lehet elindítani? - Elnézést!
Elég, ha…?
Elengedem a többieket.
Elnézést!
Várd meg, amíg felpörög.
A kezed helye tíz és két óránál van.
Még egy pár tipp egy jogsi nélküli ürgétől?
Még mindig érzem a kibaszott tojás szagát.
Finom.
Hogyan pácolják a tojást? Te tudod?
Na, mi van benne? Ecet.
- Ne! Rám öntöd. - Bocsi, bocsi!
Te kérdezted, mi van benne, én csak elolvastam.
Az egész padló olyan lett.
Talán a kabátoddal?
Nem!
Hagyd békén a kabátomat!
A Mini jó ötlet volt,
kicsit túl hangulatos, és most már büdös is.
Ezért újítottunk.
Első állomásként Hillary a dorseti Cerne Abbasba küldött,
hogy részt vegyünk a Morris tánc ősi rituáléjában.
A Morris egy egyedülálló angol néptánc,
története legalább 500 éves múltra tekint vissza.
Sokak szerint a tánc termékenységnövelő,
köztük egy csoport is ezt tartja,
amely ezen a nagy botot cipelő, 1000 éves mészfigurán,
a cerne abbasi Óriáson táncol.
Értem a célzást, édesanyám.
Biztos ismered ezt a régi mondást.
Melyiket?
Mindent próbálj ki egyszer,
kivéve
a vérfertőzést
és a Morris táncot.
Ez ma megváltozik.
Mármint a táncos rész.
Érted, ugye?
Ezek a wessexi Morris táncosok, Dorset legfélelmetesebb bandája.
- Bravó! - Jó napot!
Helló.
Üdvözölet!
Helló!
Mióta csengettyűsök?
Körülbelül 40 éve.
Én még új vagyok. Van, aki ennél régebben van itt.
Én lehetnék a következő.
- Igen, ez az. - Kérem!
- Rettenetesen táncolsz. - Nem.
Nem úgy mint én.
A Szombat esti láz is megkeresett…
Ne már!
A feleségem miatt lemondtam.
Persze. Pont az a műsor.
Féltél, hogy egyikük a szeretőd akar lenni?
Igen, belém szeretnének, aztán belegabalyodnék
egy kusza szexhálóba,
meg minden.
Hol szoktak táncolni?
A Cerne Abbas tetején, ahol az óriás van. Ott táncolunk.
Azért, mert idősebbek,
és ha rajta táncolnak, az segít…
- Igen. - Értem…
Volt ezzel egy kis gondja.
Semmilyen gondom se volt vele.
Neked volt vele valami bajod.
Hol vannak az unokáim?
Semmi baj nincs a botommal, csak mondom.
- Nos, elővegyük a csengettyűket? - Igen.
Ideje, hogy ez a lelkes, fiatal kölyök
tanuljon pár lépést a ciderszagú öregektől.
Tanítok néhány alapvető lépést.
Tehát ez csak egy, kettő, három, hopp, egy, kettő, három, hopp.
Egy, kettő, három, hopp, egy, kettő, három, hopp.
- Zene! - Lehetne a Cardi B?
- „WAP”? - Mi?
„WAP”, a dal.
- Miről beszél? - Nem tudom.
Valami modernebb.
Jó, legyen klasszikus.
- „Pásztordal”. - Hangoljunk.
Hangolás, fiúk.
Csak lágyan.
- Most. - Egy, kettő, három, hopp.
- Egy, kettő, három, hopp.
Gyerünk, Michael!
Jól van.
Tehát a lépések előtt a tánc kezdetekor
lendületesen hátralépkedünk.
Egy, kettő…
- Aha, csapkodunk. - Így van.
Ó, ez tetszik.
A Morris tánc lényege,
hogy próbáljunk mindent egyszerre csinálni.
Nézzenek rám egy kicsit!
Ez csak csípő, csípő, csípő és póz.
Itt lehet a gond az unokákkal.
Igen, azt hiszem, igaza van.
Ezt tőle vártam. David, magáról nem hittem volna.
Egy, kettő.
Nem szeretek piszkálódni, de ez a jobbra volt.
Oké, David. Istenem!
Kéretlen tanács a Morris tánchoz.
Tudja, hogyan lehetne modernizálni?
A fiataloknak?
- Arra semmi szükség. - Egy, kettő, három.
Rúgás, majd le.
- Látom, hogy ez nehéz feladat lesz. - Ugye?
Szerintem, ha komolyan vennék, jól csinálná.
Így viszont csak púp a hátunkon.
Megmutatná neki, hogyan kell csinálni?
Mert szerintem…
Nos, nem hiszem, hogy sikerül.
Szerintem jobban csinálja majd.
Egy, kettő és fel.
Látom, kitől örökölte.
Vannak született táncosok. Megjegyzik a lépéseket.
Most.
Néhányat szinte az alapoktól kell tanítani.
Így nem jó. Elölről.
Ez egyre rosszabb. Tényleg.
Hátra. Egy, kettő és ugrás.
Egy, kettő, három, hopp, egy, kettő, három, hopp.
A termékenységi előadás előtt van még valami.
Hány hetünk van megtanulni?
Táncolhatsz mosollyal az arcodon
és integethetsz,
de ettől még nem lesz Morris tánc,
ha nem csinálja mindenki egyszerre.
…és egy hátsó, kettő három.
És hátrafelé.
Nőj fel!
- Tartsunk egy kis szünetet. - Egyre jobban megy.
Gyerünk zuhanyozni.
Big Mack.
Inget cserél?
- Igen. - Köszönöm.
Le a csengettyűkkel! A tus alatt nincs himbilimbizés!
Morris fiúkból férfiakká váltunk.
Végre hordhatnék valamit, ami mágnesként vonzaná a hölgyeket.
A tánc kapcsán az a legnagyobb aggályom, hogy osztozunk meg a csajokon.
Mert mire végzünk ezzel a termékenységi tánccal,
egy mérföldes körzetben nem marad egy sem,
aki nem lett terhes.
Készen állok.
Összeszedem a csapatot.
Itt van Jim, Rolf,
el Chapo, Scrumpy Monster,
Shagga és Shakiel.
Egy mindenkiért.
Az út előtt viszont még pisilnem kell.
Hé, igen, mindjárt jövök.
Pisilek.
Jövök a kocsihoz.
Mindjárt kész vagyok.
Az előadás felé tartva klasszikus brit vihar tört ki.
És bár a Morris legények nem ijednek meg egy kis széltől,
a nagyszájú nem így gondolta.
Kiszállsz végre?
Nem, én nem.
- Most van a tánc. - Igen, látom.
De én innen ki nem szállok.
- Miért? - Nem látod a szelet?
Micsoda apai támogatás.
Bocsi, srácok. Melyik felállás lesz?
Kettő, kettő, kettő?
Kendők be.
Érezd a ritmust, érezd a rímet,
zárd el a lányodat, itt a Morris tánc.
Készüljünk fel egy kis huncutságra.
Míg apa a partvonalról szurkol,
eljött az idő egy kis pofátlanságra.
És hátrafelé.
Ugrás.
Póz.
- És hátra, és fordulj. - Előre.
Uramisten.
Ó, elvitte a kalapom!
A lényeg, hogy úgy táncolj, mintha senki nem látna,
csak ez a szörny a kocsiban.
Tudom, hogy nem látszik, mert olyan jól táncolok,
de a szél elleni küzdelemben saját koreográfiába kezdtem.
Befelé.
Kezeket fel!
És le!
- Vezess minket! - Sikerült.
Majd követünk.
Rendben, Scrumpy Monster.
Hol a többi?
A pogány szertartás sikeres volt.
És amikor a termékenységi csapat ünnepelni indult,
előbukkant a nap.
És apa is.
Ennyi felhajtás után, termékenynek érzed magad?
Talán igen.
Talán jobban rá kéne hajtanom,
ha a teljes potenciálra vadászom.
Ó, Istenem.
Érzem az energiát, apa.
Több száz éves…
pogány energia folyik az ereimben.
Biztosan elment az eszed.
- Morris táncos lettem. - Igen.
Megtaláltam a hivatásomat.
Bárhová megyek, suttogni fogják a nevem:
„Ott van
a csengettyűs ember.”
- Inkább a himbilimbis. - Apa!
A szénaillattal még az orrunkban
másnap Kent felé vettük az irányt, Hillary következő meglepetéséhez.
Meg kell mondanom,
anya kitett magáért.
Ez nagyon tetszeni fog.
- Tudod hová tartunk? - Nem.
A hősöd háza felé.
- A hősöm háza felé? - Igen.
- Ne csináld. - Annyi van!
Össze fogod pisilni a gatyádat.
Ő a legklasszabb.
Nem hordok gatyát.
Nem, feladom. Ki az? Mondjad már!
Winston Churchill.
Elképesztő.
Szólnál az arcodnak is?
Apám szerint Winston Churchill a világ legnagyobb vezetője volt.
Sokak szerint csak egy kopasz pasas a V-ujjakkal.
Churchill család 40 évig élt Chartwellben.
Jó kis kéró.
Bár legalább egy jakuzzit berakathattak volna.
- Helló! - Üdv!
Michael, üdvözlöm Chartwellben.
- Bemenjünk? - Igen.
Zseniális, gyerünk.
Katherine Carter vagyonkezelő egyedülálló házbemutatót tart,
hogy apu közelebb kerülhessen bálványához.
Szóval, ez a szalon.
A Churchill család sok időt töltött itt együtt.
Churchill felesége rendezte be, az ő stílusára jellemző.
Az Winny?
Clementine.
Winston felesége több mint 50 éven át.
Azt hittem, Winny.
Azt hitted, Winston Churchill feleségét Winnynek hívják?
Igen.
Ó, nem, az Winny Mandela.
- Igen. - Az Winny Mandela.
Azt hitted, Winston és Winny Churchill voltak?
Így már más hangzása van.
Nem valószínű.
- Clemmy. - Clemmy.
Mikor szeretett bele Churchillbe?
Szerettem a történelmet, és mindig is érdekelt a második világháború.
Chartwellben remekül egyesül a kettő.
- Sokat tud Churchillről? - Azt hiszem, igen.
Biztos többet, mint te.
A születésnapja?
1874. november 30.
- Leköröztek. - November 30.
Úgy nem ér, ha akkor mondod, miután hallottad.
A második keresztneve?
- Spencer. - Ó! Tényleg?
- És Leonard. - Igen, és Leonard.
Churchill kedvenc szivarmárkája?
Rómeó és Júlia.
Kicsit lassú.
- Rendben, lássuk a házat. - Kiváló.
Viselkedjél már!
A következő megálló Churchill híres dolgozószobája.
Itt dolgozott Churchill éjszakánként a beszédeken,
cikkeken, levelezéseken, könyveken.
Ez volt számára Chartwell szíve.
Kvíz, második forduló.
- Nem. - Mi volt a szavajárása?
Adj erőt!
„Harcolunk a partokon.”
- Ezt sem tudtad? - Klasszikus.
Nem értesz velem egyet?
- Nem volt a szavajárása. - Szerintem meg igen.
Paddy McGuinness nem hallja, hogy: „Nem kedves, nem könnyű”?
Ki az a Paddy McGuinness?
Történész?
- Nem? - Nem.
Korunk kiváló műsorvezetője. Nem ismered?
- Köze van a Guinness családhoz? - Nem.
Miniszterelnök Churchill előtt?
Neville Chamberlain.
Előtte Stanley Baldwin.
Érdekel előtte is?
- Nem. - George Washington?
- Hát…
- Nem miniszterelnök volt. - Nem, elnök.
De Neville Chamberlain előtt volt.
Fél pont nekem.
Tudok valami különlegeset mutatni, ha érdekli önöket.
Az ajtó mögött…
Van ötlete? Találgasson!
Hálószoba?
- Igen? - Nézze, milyen izgatott.
- Nézzenek oda! - Azta.
Ezt a szobát nagyon kevés ember látta
az elmúlt években,
és pontosan úgy maradt, ahogy Winston ismerte.
Belemászhat apám az ágyba?
Sajnos, nem. Ez nem lehetséges.
Látod? Az ágya fölött ott az apja képe.
Rólam sehol nincs egy kép sem nálad.
Pláne nem az ágynál.
Jobbra pedig az anyja.
Talán tovább bírta, amikor szerelmeskedett Winnyvel.
Clemmy.
Még egy ajtó van mögöttem,
kíváncsi vagyok, ki szeretne
bekukkantani.
- Csak rajta! - Kicsit húzni kell.
- Mi az? - Fürdőszoba.
Churchill napi kétszer, ha nem háromszor fürdött.
Fürdés közben még dolgozott is.
Gyakran az egyik titkárnője ott ült a kanyarban,
itt, ezen a kis széken.
Egy kicsit #MeToo.
Hogyan mászott ki?
Elég testes volt.
Úgy értem, az nem segít.
Ha én ülnék ebben a kádban, segítség nélkül nem tudnék kijutni.
Egy bizonyos koron túl
egy kádban csak az akadályt látod.
Lefényképezlek a fürdőszobájában.
Miért legyen képem a fürdőszobájában?
Nem sokan jutottak be
a hősük fürdőjébe.
Próbálj mosolyogni! Légy vidám!
Csináljak egy olyat, mintha lehúznád?
Nem, nem akarok úgy csinálni, mintha lehúznám.
Néhány bombázás biztos itt született.
Egy kis tiszteletet, kérlek!
A történelem egyik legnagyszerűbb emberének otthonában vagyunk,
és te csak a bombákról beszélsz.
Rendben.
- Köszönöm szépen, Katherine. - Szívesen.
Nézze el a fiamnak!
Utolsó esély, hogy bebújj az ágyba.
Csináljunk egy szelfit!
- Azt már nem. - Miért?
- Nem ülök az ágyába. - Ez Churchill ágya.
- Imádnád. - Nem.
- Ki imádná? - Te!
Én? Miért akarnám meggyalázni Winston Churchill ágyát?
- Miért gyaláznád meg? - Azzal, hogy belebújok.
Elképesztő látogatás.
Mi ez itt?
- A vendégkönyv. - Ó! Vagy úgy!
- Rendben. - Ezt nem kell aláírni.
- Kiállítási darab. - Nem baj.
Apa, ez kiállítási tárgy!
Miért lenne a vendégkönyv kétcentis üveg mögött,
ha alá kellene írni?
Ideírom a nevem.
Nevetséges vagy.
Látod, és odateszem.
Gyerünk, kifelé!
Lepattant az üveg, apa.
Értem. Oké.
- Gyerünk. - Beszennyezted Churchill házát.
- Lepattant, apa. - Értem. Oké?
Menjünk az autóhoz!
Meggyaláztad a hősöd házát.
Legközelebb, amikor ingatlant rongálsz, ne hagyd ott a neved.
Nagyon vicces.
Most Devon felé tartunk,
amely teadélutánjairól híres, és Michael Whitehall szülőhelye.
Érdekes módon ezt nem írják ki a táblákra.
Biztos nem volt hely.
Az ország egyik leghíresebb látnivalója mellett járunk.
Nézd, a Stonehenge!
- Tényleg? - Megnézhetjük?
- Természetesen nem. - Miért? Sosem jártam a Stonehenge-nél.
- Elmegyünk mellette. - Nem akarok elmenni.
- Állj meg! - Nem.
- Annyiszor elmentünk mellette. - De még soha nem láttam.
Ez az egyik legismertebb látványosság,
és elmegyünk mellette?
Közelről nincs mit látni, csak egy rakat szikla.
Lassíts! Rendesen meg akarom nézni.
Nem lassítok.
- Nem hiszem. Sose láttam élőben. - Mit csinálsz?
- Szeretném megnézni. - Csukd be azt a napfénytetőt! Nem.
- Nem látjuk! - Elég! Ülj le!
- Ó! Apa! - Gyere le!
Apa!
Nem láttuk!
- Nagyon hideg van. - Jobban akartam látni.
Apám bántalmazott.
Eltört a csuklóm.
De hisz mindig ilyen suta volt.
Csak mert éltél, amikor felállították.
Nagyon vicces.
Burgh-sziget felé megyünk.
Az art deco szálloda 1929 óta a híresek és gazdagok
ismert menedékhelye.
Főleg arról nevezetes, hogy Agatha Christie múzsája volt,
amikor a tengerparti lakban élt.
Unalmas egy nyaralás, ha regényt írsz közben!
Drámai fordulat,
hogy naponta kétszer árapály vágja el a szárazföldtől.
- Jack. - Imádom a sós tengeri levegőt.
Háromnegyed öt van.
El kell érjük el a kompot, mozogj!
Jövök már.
Fish and chips.
- Kaphatok egy adaggal? - Most nem.
- Éhen halok! - Nem veszünk fish and chipset.
- Kérlek! - Nem!
De a tengerparton muszáj.
- Hagyjad. - Miért?
El kell érni a kompot.
- Ötkor. - Igen.
- Látod? - Hány óra van?
Háromnegyed öt.
- Simán elérjük. - Negyedóra.
Jövök! Lent találkozunk.
- Maradj ott… - Persze.
Ne izélj már!
- Nevetséges vagy. - Ezek a csomagok.
Megnézem, van-e rántott kolbászuk.
El ne késs!
- Oké. - Jó estét, uram.
- Segítene a csomagokkal? - Természetesen.
KÖSZÖNTJÜK A BURGH-SZIGETI KOMPON
VITELDÍJ: 2 FONT PÉNZVÁLTÁS NINCS
Kaphatok egy lepényhalat?
Meg egy tőkehalat.
És két adag…
Mekkora a nagy?
- Várunk még valakire? - Igen.
A hülye fiamra.
Elment fish and chipsért.
Remélem, mindjárt jön.
Ez a szállodai kulcskártyám, bocs.
Hol a fenében van a pénzem?
Jack, hol a francban vagy?
Rendben, akkor induljunk, oké?
Apa!
Várj meg, apa!
Michael Whitehall, azonnal állj meg!
Apa!
Hol voltál?
- Miért mentél el? - Hol a francban voltál?
- Fish and chipset vettem magunknak. - Ne nevettess!
Ez egy nyilvános komp, nem a privát jachtod.
Tönkrement az étel, én pedig csuromvíz vagyok.
- Egyél egy krumplit. - Köszönöm, nem.
Hülye.
Az vagy.
Tudod, mit jelent az, hogy „hülye”?
Aki lekési a kompot a fish and chips miatt,
amit aztán a homokba dob.
- Van még egy jelzőm. - Na!
Áruló.
- Nevetséges. - Az vagy.
- Hátrahagysz… - Ne!
- …egy… - Ne csináld!
…embert.
Nem nagyon „csipsz” engem.
Nagyon vicces.
Aki Agatha Christie szigetére jön,
nem hagyhatja ki a nyomozást.
Hillary foglalt egy magával ragadó rejtélyes gyilkosságestet.
A vendégek színészek voltak szerepben,
egy színi előadás részeként.
Én voltam a lovászfiú, apa a kocsmatulaj.
Mikey?
Mehetünk a kastélyba a karót nyeltekhez?
Igen.
Kész vagyok.
Te a kocsmatulaj vagy. Ez mi?
Hercule Poirot vagyok.
Ez nem így működik.
Azt játszod, akit kaptál, csak így lehet.
Miért akarnék kocsmatulaj lenni?
Azt kérdezgessem:
„Jó reggelt, emberek! Egy gyomorkeserűt?”
Meg ilyenek.
Tehát édesanyáddal úgy döntöttünk, hogy Poirot leszek.
És tényleg kitettél magadért.
- Nem. Ezeket most találtam. - Találtad?
Gyakran teszek fel esténként álbajuszt.
Be kell lássam, hogy illik hozzád.
Úgy nézel ki, mint Hitler szabin.
Halljam csak azt az akcentust!
A nevem Hercule Proirot.
„Proirot”? Nem.
- Proirot. - Proirot?
- Poiroo. - Poirot.
Poirot, igen.
A ruha okés, az akcentus még durva.
Hogy jobban alakíthassa a szerepet,
apa saját kezébe vette az ügyet.
- Mit csinálsz? - Felhívom Davidet.
- Melyik Davidet? - David Suchet-t, ki mást?
A barátomat.
Dehogy hívod fel.
- Dehogynem. - Nem veszi fel.
Felhívom, ő az igazi Poirot.
Nem hívhatod fel David Suchet-t Poirot-nak öltözve.
Alig ismered.
Azt hiszi majd, hogy teljesen hülye vagy.
Fel se veszi.
Ötven fontba fogadok.
- Halló? - Baszd meg.
- Michael Whitehall vagyok. - Örvendek.
Mit csinálsz?
- Helló, David, Jack vagyok. - Üdv!
- Jack, hívd Sir Davidnek! - Hogyne.
Ne légy annyira közvetlen!
Biztos látod, hogy Poirot-t játszom.
Igen, azt látom.
Van egy kis problémám az akcentussal.
Arra gondoltam, segíthetnél.
Van az a náci az Indiana Jonesban?
- Olyan volt, mint ő. - Értem.
- Próbáljuk meg együtt? - Igen.
Nehéz, Poirot?
A nevem Hercule Poirot.
Jó. Ez nagyon jó volt.
Szerintem sokkal jobb lett.
Miben segíthetek még?
Nagyon sok mindent szeretnék kipróbálni, de nem…
Érted, mire gondolok, de én…
Igen, köszönöm szépen. Köszönjük, hogy időt szánt ránk, Sir David.
- Nagyon jó volt látni. - Téged is.
Kedves ember.
- Láttad, milyen kedves? - Igen, barátok vagytok Poirot-val.
Nem semmi.
Nem volt kiút.
Apa idegenekkel játszott szerepjátékot.
Szerintem jobban szerette volna, ha megmérgezi az inas.
Elrendeztél mindent?
- Mindenki kapott? - Igen, persze.
- Jó estét. - Jó estét.
- Milady. - Jó estét, Simon.
A mai rejtélyes gyilkosságban
a szálloda összes vendége itt lesz,
a kiosztott szerepük szerint viselkednek.
Egy színi társulat játssza a főbb jeleneteket,
majd elvegyül a vendégek között, és utalásokkal segít.
Mindenki feladata, hogy rájöjjön, ki volt a gyilkos.
Amit az este végére tudunk meg.
A mai jelenetek főszereplői…
Jó estét mindenkinek.
Lady Buffy Manger.
…a ház asszonya,
a plébános,
a cseléd,
a gin-tonikos férfi,
és természetesen a rendőr.
Az nagyon láb alatt van.
Igazi filmben hamar lebukna.
Meg azokban a rejtélyes gyilkosságokban.
Trappol, mint egy ló.
Nagyon zajos, nem?
A plébános is furcsa.
Az ott.
Biztos, hogy parókája van.
És sosem bíznék parókás emberben.
És ezt álbajuszban mondod.
És nem is plébános.
- Nem? - Nem, színész.
Ó, értem.
Nem igazán érted, mit csinálunk itt.
Ez vodka, tisztán.
- Az. - Alkesz, hülye plébános.
Talán ezért gyilkol.
Vagy a szex miatt.
Egyértelműen. Kéjgyilkos.
Vodka szaga érződött, amikor közeledett az istállóban.
Jelenleg ő…
- Az első számú gyanúsított. - Ő lenne.
Az élethű színházat apa nem értette,
ő csak a saját zavarában élt.
Talán a háttértörténet segítene.
Örülök, hogy eljöttek.
Ma barátunkra, Rose Dimperre emlékezünk.
Ki a görcs az a Rose Dömper?
Fogd be, ő beszél.
Megtudjuk, hogy egy helyi lakos elhunyt,
és minden pénzét a falusiakra hagyta.
Elnézést, Mrs. Buffy.
A férje…
Meghalt.
Aztán megtudtuk, hogy Buffy férje eladósodott, és titokban apa lett.
Megkezdődött a gyilkosvadászat.
Ez a plébános határozottan rá van kattanva a háziasszonyra.
Majd meglátod.
Kérem, egyikőjük se hagyja el a szigetet.
Rendben, csináljuk.
Biztos úr, erre semmi szükség.
Őt keresi.
A féktelen plébánost!
Kicsit előreszaladt.
- De semmi nyomunk nincs. - Ez igaz.
Oké, akkor folytassa! Bocs.
Míg Poirot másik elméleten dolgozott, eljött a lovászfiú ideje.
- Simon, van egy perced? - Persze.
- Tudod, kire tippelek? - Na?
A kertészre.
Ő szegezte be a széket.
Én kértem meg rá, de
nem kértem, hogy álljon ki.
Persze hogy nem.
Új kertészre van szükség.
Oké, békén hagylak. Még mindig sokkos vagyok.
Igen.
Némelyiket azért csukják le, mert túlreagálja.
Ha ez bűn, akkor életfogytiglant kapsz.
Egyetértek a hölggyel.
Ó, Jack, ő az özvegy.
Özvegy MILF.
Mi az a MILF?
Dögös.
Özvegy, akit…
Hölgyeim és uraim! A vacsora az ebédlőben tálalva.
Új gyanúsítottam van.
Az az ürge orosznak hangzott.
Ő adta ki a kulcsokat. A szállodában dolgozik.
Biztos adott neki egy kis polóniumot.
- Helló. - Helló.
Apa még mindig nyomozott.
Azt kutatta, mennyire dühíthet fel
egy rejtélyes gyilkosság.
Ó, Istenem!
Szerintem a nagy Hercule Poirot tévedett.
Mit csinálsz?
- Mit csinálsz? - Ellenőriztem.
- Meghalt. - Meghalt.
A plébános meghalt.
A fő gyanúsítottad.
Igen.
Kiábrándító.
Szegény plébános. Itt a Bibliája.
- Istenem! - Úristen.
Cecil!
- Faff asszony. - Bailey rendőr, gyorsan!
Lehet, hogy jobban kellett volna koncentrálnunk a nyomokra.
- Akkor kizárhatjuk a plébánost. - Igen.
Már nem látom bűnösnek.
- Tényleg? - Igen.
- Amióta holtan láttad? - Igen, úgy értem, nyilván…
Senki sem megy el, amíg nincs meg a bűnös.
Szegény plébános.
Itt a Bibliája.
Majd olvashatnánk belőle
egy kicsit a szobában.
Úgy érted, mikor feláll…
- Ez nem Biblia. - Mi az?
Alan Sugar önéletrajza.
- Várj csak. - Ez egyre érdekesebb.
Az olvasással kicsinálta magát.
A főfogás közben a gyanúsítottak a szobát vizsgálták.
- Helló, Simon. - Jó estét.
- Jó estét, uram. - Jó estét.
- Ó, tetszik a bajusza. - Köszönöm.
Elvihetem?
Igen. Köszönjük.
Igen, Simon,
Azt hiszem, tudom, ki az.
Emlékszel? Buffy.
Igen, viszonya van.
- Nem! - Nem…
Láttam, hogy Gino késő este jött le a hátsó lépcsőn.
Mi van, a hátsó lépcsőn hívta fel?
A hálószobájába, igen.
Szerintem túl sokat fecsegtem. Jobb, ha megyek.
Túl sokat fecsegtél.
Minden vendég felírta a gyanúsítottját,
és ideje volt megtudni, kinek van igaza.
Kate, gyere.
A zsaruk!
Végkifejlet!
A talált nyomokból,
azt hiszem, tudom, ki a gyilkos.
Buffy Manger
nem szerette úgy a férjét, ahogy hittük.
A helyzet az,
hogy viszonya van Ginóval.
És velem is évődött.
És vele is évődött.
Tapadt, mint az enyv.
De szerintem nem ő a gyilkos.
Szerintem
Kate a gyilkos.
Nem!
Miből gondolja?
Istenem.
Mert csak magának volt kulcsa
a szekrényhez, amelyben a méreg volt.
Na, bumm!
Ezzel kibogoztuk a rejtélyt.
Erre varrjanak gombot!
- Hová mész, Poirot? - Mi?
A nagy Poirot
majd megmondja.
Túl sok volt a pezsgő.
Maga egy mamlasz.
Teljesen világos, hogy a nő egyértelműen ártatlan.
Maga ezt a nőt keresi, itt.
- Nem, félreértette! - A nagy Poirot tudja.
- Van bizonyítékod? - Bizonyítékom? Minden itt van.
Bizonyíték pedig kell.
A rendőr bizonyította, hogy a cseléd volt.
Tehát a cseléd tette.
- Mamlasz. - Oké, igaz.
Ez nem így megy.
A cseléd tette.
Én voltam. Igen. És nem megyek börtönbe.
- Lelépek innen! - Fogják meg!
- Nem! - Fogják meg!
A nagy Poirot mindvégig tudta.
Ki kellett hozzam belőle.
És végül sikerült. Pánikba esett, és beismerte.
- Tudtam. Mindvégig. - Hogyne.
Poirot ma kissé megdöbbentő az irodában.
Minden kopónak van rossz napja.
A mai ilyen volt.
Ez volt a legjobb rejtély.
BURGH-SZIGET
A következő állomáshoz
Hillary a Whitehall család ősi székhelyére küldött minket:
Walesbe.
Sziklás partvidékeiről, gyönyörű hegyeiről ismert hely,
ahol háromszor annyi juh van, mint ember.
Legyőzhetnénk őket.
Kérsz pillecukrot?
Nem, köszönöm.
Milyen hosszú ez az út? Hat óra?
- Nem olyan hosszú. - Szerintem igen.
- Igen? - Igen.
Ha nagyi vezet, akkor hat óra.
Alszom egyet.
Mi a fasz ez?
Az elefántember!
Ez az utazópárnám.
Bárhol tudok aludni. Oldalt is.
Bárhol alhatsz.
Tehát az ország egyik legszebb vidékén vagy,
és semmit nem látsz
a hülye elefántemberes sapka miatt.
Ez nem elefántemberes sapka.
Ez a struccfejű alvópárnám.
Autóban csak így tudok aludni.
Olyan, mint egy szürke golyó.
- Csináljak zenét? - Kösz, ne.
Van pár jó számom.
Összeszedtem pár számot neked.
Mit?
Hisz ez az út a családról, meg ilyesmiről szól.
Tetszeni fog.
Inkább legyen valami bulizene.
- Nem, ezeket játszd le! - Hol, itt?
Igen.
Ezt?
Első fejezet: A látszat megőrzése.
- Viccelsz? - Hitler idejében…
- Mi? Viccelek? - Ez a te hangoskönyved.
Igen.
Betöltötted az önéletrajzodat
hangoskönyvben, hogy azt hallgassuk.
Igen, így megismered a családot, az örökséged és az életünket.
- Érted, hogy ez milyen furcsa? - Igen.
- Ja. - Szó szerint magadat hallgatod.
Igen. Úgy értem, olvastam…
Azt hittem, tetszik. Mi mást akarsz csinálni?
Legalább segít aludni.
…mintha a légierő oktatójaként utazgatnál az országban.
- Senki nem gondolt rá. - Állítsd már le!
Mindkét önmagad.
… pilótaként, prémes dzsekiben.
- Te vagy, sztereóban. - …selyemkendő.
Megtörne egy terroristát.
Ellenezte a…
Spanyol filmről szólt.
Rose Tobias Shaw
amerikai szerepválogató, meglehetősen kérdéses hírnévvel.
- „Még nem, de semmi gond.” - Mi a franc?
- Apa! - Mi van?
- Miért csináltad ezt? - Ezt nem hagyhatod ki.
A Judy Dench-es rész.
- Mi? - Olyan vicces.
Judy Dench beugrott.
„Tudtad, hogy esküvői fogadás van odabent, Michael?”
Ezt kérdezte, és eltűnt.
A williami Szent János-templommal az a baj,
hogy nem Williamben van.
Volt egy templom ott is, de nem a Szent János…
A történelmi utazás után megérkeztünk a Palé Hall Hotelbe.
A Snowdon-hegy lábához.
Itt lesz Hillary
a szüleim 35. házassági évfordulójára.
Jól néz ki.
Nagyon szép.
Nagy napunk van anyáddal.
Érted egyáltalán?
- Az évfordulót? - Igen.
Harmincöt év?
- Igen. Sok. - Elképesztő.
Ha kalap van a kilincsen, akkor tudod, mit jelent.
Akció lesz.
Megnézem, van-e itt budi, ahol megszállhatok.
Remélem, csomagoltál füldugót.
Nem tudod, milyen anyád, ha beindul.
Talán be sem jelentkezem a szállodába.
- Ne aggódj, ha… - Úristen.
- Ha sikoltozunk. - Elég, figyelj!
- Nem szép? - Nagyon szép.
Ki akarna ilyen házat építeni Walesben?
Viselkedj!
Ne mondj ilyeneket, miután kiszálltunk.
Mr. Whitehall?
- Én vagyok. - Milyen volt az utazás?
- Jó volt. - Üdvözlöm Palé Hallban.
- Hogy van? - Minden rendben.
Nem vár rám egy csodás fiatal hölgy?
- Itt lesz. - Gyönyörű fiatal hölgy?
Ne beszélj így az anyámról!
- Gyönyörű fiatal… Jó testű, bögyös… - Hagyd abba!
- Helló! - Helló!
- Helló. - Jó, hogy itt vagy.
- Szeretnéd megcsókolni Winstont? - Nem.
Köszönj neki.
Szia, drágám!
- Jól nézel ki. - Köszönöm.
Boldog évfordulót!
- Igen! - Milyen volt?
- Harmincöt év. - Sok.
- Nem tűnt annyinak. - Nem. Valóban.
- Olyan… - Aranyos.
Azért foglaltam ebben a csodás hotelben,
mert ma este itt vacsorázunk stb.
- A házassági évfordulónk. - Az évfordulónk.
De ebben az évben van egy kis fordulat,
Jack és én szeretnénk kempingezni.
Gyerekkorod gyakori élménye,
úgy gondoltam hát, hogy megemlékezhetnénk róla.
Mi kempingezünk, míg ő hotelben lesz?
- Igen. - Szerintem ez egy nagyon jó felállás.
Örülsz neki?
Nem.
Fasztorlasz.
Viszont te sem maradsz egyedül,
mivel…
Szerintem Winston nem szeret kempingezni.
A másik dolog, amire csak rámutatnék,
Michael…
Tudom, hogy nem engedtek be, hogy Churchill ágyába/fürdőjébe Chartwellben.
A nagy hír az, hogy Winston Churchill itt is járt.
Van Churchill lakosztály.
Igazán?
Szóval azért utazgatunk,
hogy fürdőkbe és ágyakba mehessek,
amelyeket korábban Churchill használt.
- Tényleg? - Kábé.
Jól van, rendben. Nos, egyedül fogom megünnepelni a házassági évfordulómat…
- Nem! - …egy babával…
- Úristen. - …Churchill ágyában.
Senkinek ne mondd el,
hogy a házassági évfordulódat ünnepled
egy babával.
- Rosszra gondolhatnak… - Nem fogom.
…vagy pont jóra.
Indulunk Anglesea szigetére,
ahol anya elárulja, hogy nem simán kempingezünk,
hanem sziklakempingezünk.
Vagyis egy szikla oldalában alszunk.
Ezt nem nekem találták ki.
Anyával magasan a víz és a sziklák felett alszunk.
Közvetlenül a sziklafal tövében.
Azon a rozoga hordágyon, ami egy zsinóron lóg.
Szerintem erre van.
- Helló! - Helló!
Sam vagyok.
- Üdv, Sam. - Hillary vagyok.
- Tudják, mire készülünk? - Félelmetes.
Az este közeledtével
ideje felszerelkezni, és szó szerint leugrani a szikláról.
Istenem, ez egy szikla.
Miért nem hozzuk fel?
Eddig már lejöttem, kinyomom a fenekem,
maga aláteszi az ágyat,
és kész is vagyunk.
Ez az, Jack.
Bassza meg.
Ó, mi ez a recsegés?
Fogd be, Hillary.
Nincs nyikorgás, anya.
Én biztonságban voltam,
Hillaryn volt a sor, hogy leereszkedjen.
- Ide jöjjek? - Igen.
Anyám szorosan összehúzott hámban rám ereszkedik.
Most vágjon le valaki!
Istenem. Miért nem én voltam a második?
Jack!
Ne nevettess! Elvesztem az erőm, amikor…
Nem tudok lenézni, és fel sem.
- Hillary, tartson… - Erre?
- Igen. - Ezen át.
- Rendben. - Nem, mögötte vagy, anya.
- Tudom. - Túl alacsonyan vagy.
- Menj oda. - Ne nevettess.
Oda lépj, Hillary.
- Sajnálom. - Lejjebb.
Lejjebb.
- Jó? - Izgatott vagyok, bocs.
Nem…
- Miért nem fordulsz meg? - Ja, igen.
Talán egyenként. Lassan, egyenletesen.
Ezúttal én leszek az első…
Első voltam… Miért te vagy az első?
Csak szeretnék túlesni rajta.
A fenébe. Kérlek, hagyd már!
- Jack, mit csinálsz? - Szeretnék megfordulni.
Mi a helyzet, Jack?
- Igen. - Minden oké?
- Úgy értem, micsoda panoráma. - Nem igazán érdekel.
Imádom, Jack.
Hol van a vállalkozó szellemed?
A szikla tetején hagytam.
Hadd mondjam meg,
apád fia vagy.
- Mr. Whitehall, jó estét. - Jó estét.
- Kér egy csésze teát? - Köszönöm.
- Neki is töltsek? - Persze.
Kérsz teát, ugye, Winston.
Apuval?
Szóval, az utolsó kaland.
Lehet, hogy soha nem jutunk ki innen.
Nem erre a pillanatra gondolok. Hanem az egész utazásra apáddal.
Milyen volt?
- Nagyon jó. - Tényleg?
Jó volt vele együtt lenni.
Nem hittem, hogy még utazunk együtt,
de nagyon hálás vagyok érte,
hogy sikerült.
Hogy együtt utaztunk.
Persze nagyon-nagyon furcsa év volt.
- Ijesztő is. - Ijesztő volt.
Hogy nem láttalak, és nem tudtam…
Igen.
Molly is terhes volt, és mindez egyszerre történt…
És a megkönnyebbülés, amikor megszült.
Küldte a képeket rólad és apáról Peggyvel.
Olyan hálás és boldog voltam, és láttam a picit apa kezében.
- Tudom. - Mintha…
Úgy örültem, hogy itt tartunk,
és megélted, és ő is megélte,
és az unokáddal voltál, és látni, hogy milyen boldogok voltatok.
Olyan megkönnyebbülés volt.
Sosem veszem természetesnek,
hogy veletek lehetek,
még ha egy szikla oldalában is.
Igen, tavaly volt időnk gondolkodni.
Nagy döntést hoztunk.
- Biztos elmesélte apád. - Nem.
Jellemző rá.
Egy dologra kértem meg.
- Örökbe adjátok Winstont? - Nem.
- Mert teljes mértékben támogatnám. - Tudom.
Elvinném az árvaházba.
Lesz egy kis távolság közted és Winston közt.
Apáddal úgy döntöttünk, hogy kiköltözünk Londonból.
- Elköltöztök? - Igen.
- Nem. - De.
A barátnőddel komoly a kapcsolatotok.
Mollyéknak ott van Peggy. Nagyszülők lettünk,
és úgy gondoltuk, változtatunk egy kicsit.
Nem hiszem el, hogy apád nem mondta.
- Nem. - Nem is említette?
Alapvetően csak megjegyzéseket tett a walesiekre.
Bassza meg!
Winston, tudod, hogy megfogtad apát.
Az ünnepléshez viszont
csináltam vacsorát.
- Itt jön. Mehet? - Igen! Köszönöm.
Ne feledjék, ami leesik, az ott is marad.
Igen, megvan.
Mit hozott?
Kínait Gordon Ramsay étterméből, a Lucky Catből.
- Igen. - Viccelsz?
- Nem. - A múlt hétről?
- Nézd. - Ezt nem eszem meg!
- Nézd. - Az összes cucc?
Finom, nézd.
Undorító.
Nem eszek petyhüdt gyozát, ami egy hete a hűtőben van.
Kóstold meg!
- Kóstold meg! - Hideg és petyhüdt.
Úgy néz ki, mint apu egyik golyója.
- Ne piszkáld! - Mi?
- Az ételt vagy apa golyóit? - Apa golyóit. Gonosz vagy.
Mi a fasz ez?
- Emlékszel a halra? - Amin átment egy kocsi?
- Elhoztad Walesbe? - Igen.
- Nézd. - Egy hetes… Úristen!
Behányok.
- Borzalmas vagy. - Ez még nekem is túl sok.
Ráhányok a lundákra.
Itt az ideje, hogy átvegyem az út szervezését.
Apától függetlenül néhány kellemetlen dolgot meg kell tennünk.
Kérlek, ne harapj!
Engedd el…
Jack, menj már a fenébe! Mindent tönkreteszel.
Megöleljelek?
- Nem! Vidd innen! - Ó, apa!
Nézd, menj már!
Csaló vagy.
- Nem vagyok csaló. - Csaltál!
A feliratot fordította: