ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
NEGDJE NAD ENGLESKOM PROVINCIJOM
O, jebem ti!
Je li dobro?
Tatice?!
Tatice!
Smjesta sleti.
TRI TJEDNA PRIJE
Godina je bila teška
za mnoge diljem svijeta,
a i kao obitelj suočavali smo se sa strahovima.
No, nasreću, ide nabolje.
Lockdown mi je bio težak.
Slobodnog sam duha.
Ovako u kavezu
držati pauna…
Bilo je teško.
No tati se svidio lockdown.
Hilary?
Da?
Doneseš mi čašu vina, molim te?
Iskreno, prilično uživam u lockdownu,
jer…
Ne moram viđati ljude.
I općenito rečeno,
ne volim baš ljude.
Nitko ga ne smije grliti,
što je njemu idealno,
a i doslovno je bilo ilegalno družiti se s Hilarynim prijateljima.
Nisam mnogo toga radio tijekom lockdowna.
O, baš sam naočit muškarac.
Izazovno nam je bilo biti zatvoreni u kući.
Bilo je prilično naporno.
Miči se.
Dvori ga već 14 mjeseci.
Čudim se da nije uhićen zbog suvremenog ropstva.
Tako da sam organizirala ovo posljednje putovanje
kako bi se maknuli iz kuće.
Šaljem ih na put Velikom Britanijom
kako bi pokazali ovaj prelijepi otok.
Neću lagati,
uvijek sam zamišljao da ćemo na kraju ići u Švicarsku,
u neku onakvu kliniku.
No putovanje UK-om bit će mnogo veselije.
-Zdravo, kako si? -Bok, mama.
Upečatljiva odjeća.
Pa, idemo na ručak s dragim sinom.
Poput svodnika ste.
-O, krasno. -Doista!
Kao da sam u Snoop Doggovom spotu.
Baš bezobrazno.
To kaže momak odjeven poput skitnice.
Naša turneja počinje najvećim izazovom:
ručkom obitelji Whitehall u javnosti,
sa stranom hranom.
Zašto si nas doveo u kinesku dostavu?
-Ovo nije kineska dostava. -Jest.
Nije!
Ovo je Lucky Cat Gordona Ramsayja.
Ima Michelinovu zvjezdicu, a ovo je azijska fuzija.
Nije dostava, očigledno. Jedemo u restoranu.
-Ovo je njegov restoran? -Da.
Ne misliš valjda da će on biti ovdje?
Znaš što ti ljude rade.
Samo daju svoje ime franšizi.
Kako se zove ono mjesto s piletinom…
-Kentucky Fried Chicken? -KFC.
Jesi li vidio ondje pukovnika Sandersa?
Očekuješ li da će se pojaviti
i reći, "Jo, ho, ho," sa svojom šiljatom bradom?
-Naravno da ne. -Nije isto.
Gordon Ramsay nije poput pukovnika Sandersa.
Doslovno ga vidim.
Doslovno ga vidim. Eno!
Nema jebene šanse
da će biti u svom restoranu.
-To je on! -Nije.
Eno ga! Onaj u crnom.
Vjerojatno je dubler.
Želite li još što uz glavno jelo?
Ja bih kuhano jaje.
-Molim vas. -Ne.
-Jaje? -Da.
Naravno.
Pitat ću kuhara i javit ću vam.
Zašto me gledaš?
Jer smo kod Gordona Ramsayja, jednog od najvećih…
Nismo trebali doći ovamo. Neću jesti.
Šefe, gospodin je zatražio kuhano jaje.
O, odjebi.
Misle da smo Zlatno jaje u Old Kent Roadu?
Pitaj ga želi li poširano, prženo ili u dupe?
Moram reći da je doista slasno.
Izgleda kao nešto što je pregazio auto.
Ispričavam se.
Nažalost, jaje danas neće biti moguće.
O, u redu. Dobro.
Fino, to smo raščistili.
Slušajte, putovanje koje sam isplanirala
fantastično je.
Vidjet ćete najbolje od UK-a.
A najbolje je to
što neće biti stranaca koje ćeš uvrijediti.
Osim ako ne odemo u Škotsku.
-Sve u redu? -Slasno, hvala.
-Hvala puno. -Završili ste?
Oprostite, dajte mi samo trenutak.
Nikako. Odnesite to, molim.
Nema smisla da propadne.
Ovo nije takav restoran. Što ćeš od toga ponijeti?
-Ne, u redu je. -Ovo?
Čekaj, mislim… Možeš li mi ono dodati?
Ne, želim to, želim to!
Pojest ćeš jedan valjušak iz pseće vrećice?
Da, samo stresi unutra.
I to nije pseća vrećica.
To su Phillyne vrećice za izmet.
Posebne su, sa zatvaračem.
Silno mi je žao.
Mislim da je sada dosta.
-Ne. -Hilary.
-Ponijela si Tupperware? -Da.
Hilary, dosta je.
-Prestani. -Oprostite.
Dodaj mi to, stavit ću ga u Tupperware.
Neću ti dopustiti da staviš
pola ribe u torbicu.
Zašto da se baci?
-Hvala puno. -Ispričavam se u ime žene.
O, to je sigurno on.
Pozvat ću ga.
Gordone!
-Dobar dan. -Gordy.
Kako smo?
-Slasno je. Super. -Vrlo dobro.
Odavno nisu izašli iz kuće.
On u biti jede samo vrlo bezukusnu hranu.
Kažeš da je hrana bezukusna?
-Nisam to mislio. -Tako je zvučalo.
Inače jedemo bezukusnu hranu. Ovo je slasno.
-I meni je tako zvučalo. -Nisam…
-Oduš… Slasno je. -Seronjo.
Što? Fino je.
-Ispravi se. -Oprosti.
Slušaj bolje i starije od tebe.
I ovog čovjeka, oca mnogo djece.
-Ovo je fertilan muškarac. -Da.
-Molim? -Fertilan muškarac.
To je dobra riječ. Znači plodan.
Da.
-Sestra mu je baš rodila. -Znam, čestitam.
No njemu se nikamo ne žuri.
Budimo iskreni, nisi spreman biti tata.
Ne znaš brinuti se o sebi, a kamoli biti odgovoran otac.
Ostavio bi ih u samoposluzi kad odeš po bocu vina.
Već vidim, "O, sranje. Djeca."
Baš tako.
-Pričekaj da dobiješ pravi posao. -Da.
Ovaj čovjek ima pravi posao?
Objavljuje na TikToku.
-Ne. -Seronjo mali.
-Gordone, hvala ti puno. -Sretno. Sretan put.
-Hvala. -Bilo mi je drago.
-Baš drag čovjek. -Rekao sam ti da je šarmantan.
Rekao si da ga nema.
Ne, rekao sam da neće biti ovdje, ali da jest, bio bi šarmantan.
Kakav lažac.
Dobro, tko će platiti?
Pa, zapravo sam se dogovorila s Gordonom.
Bože.
Dobit će šesto dijete?
To bi bilo čudo. No ne brini se za račun.
No trebaš učiniti jednu sitnicu.
Ovo je šala.
-Hoćeš pomoći? -Da, pomažem.
Trebamo zajedno raditi.
Što to radiš?
-Ništa. -Prljavo je.
Nevjerojatno.
Jesi li ikad radio tim rukama?
Zašto imaš rukavice? Uopće ne pereš posuđe.
-Da se zaštitim. -Prioni malo.
Hoću, no ne želim da mi se isuše ruke.
-Ozbiljno? -Mislili smo da je čist.
Izgleda li čisto?
Dobro, istina je da je tu neka mrljica.
-Mrljica? -Da. Oprosti, u redu?
Gordone?
Oprosti, šefe.
-Gordone? -Naljutio si ga.
Sad je čist.
Kad sam se spakirao, a tata pogledao mamu kako ga pakira,
krenuli smo na Hilarynu čarobnu, misterioznu turneju UK-om.
Kako bismo obilježili polazak,
unajmio sam nešto klasično britansko i ekstra posebno
za vožnju oko Britanije.
-Osjećaš li se nostalgično? -Ne.
Ovaj je auto doista apsurdan.
-O, Bože, doista se osjeća cesta. -Da.
Osjeća se svaki centimetar ceste.
-Prolazimo pokraj Buckinghamske palače? -Buu!
Sramota.
Nemoj biti grozan prema kraljevskoj obitelji.
#TimMeghan.
Ponio sam klasičnu britansku zakusku.
Ukiseljena jaja.
-Obožavam ih. -O, Bože.
-Nisam ih otvorio. -Posve…
-Nadam se da ih nećeš jesti. -Pojest ću jedno.
-Nećeš. -Hoću.
Ne stavljaj ga blizu mene.
Neću.
Zašto smo došli negdje
gdje je stalno upaljeno crveno svjetlo?
Bez brige, uskoro će zeleno.
Lijepa, opuštena vožnja gradom.
Krepao je.
-Ugasio ti se. -Da.
Mislim da moraš…
U redu, oprostite.
-Kako se ovo čudo pali? -Oprostite.
Da samo…
Mahnut ću da prođu.
Oprostite.
Puštaj kvačilo dok ne uhvati.
Ruke bi ti trebale biti na deset i dva.
Želiš vozačke savjete od tipa bez vozačke?
Još osjećam miris toga jebenog jajeta.
Mm, slasno.
Kako se kiseli jaje? Imaš li pojma?
Što li je unutra? Ocat…
-Ne! Prolijevaš po meni! -Oprosti, oprosti!
Pitao si što je unutra, htio sam pročitati etiketu.
Sad si zalio cijeli pod.
Mogu tvojim kaputom?
Ne!
Pusti moj kaput.
Mini je super ideja,
no pomalo je skučen, a sad je i zaudarao po marinadi.
Tako da smo promijenili auto.
Prvo mjesto u koje nas je Hilary poslala bio je Cerne Abbas u Dorsetu,
kako bismo sudjelovali u drevnom ritualu plesa morris.
Morris je jedinstveno engleski narodni ples
s poviješću koja seže bar 500 godina u prošlost.
Neki čak vjeruju da ples pojačava plodnost,
uključujući skupinu koja pleše
na 1000 godina starom liku od krede s golemom palicom,
Divu iz Cerne Abbasa.
Shvatio sam, najdraža majko.
Sigurno znaš onu staru uzrečicu?
Koju?
Sve iskušaj jednom u životu,
osim
incesta
i plesa morris.
To će se danas promijeniti.
Što se tiče plesa,
da je jasno.
Ovo su Wessex Morris Men, najopakija banda u Dorsetu.
-Bravo. -O, zdravo.
Zdravo.
'Dan, gospodo.
Zdravo.
Koliko ste već zvončar?
Oko 40 godina.
Ja sam prilično nov. Neki se time bave mnogo duže.
Ja sam nova generacija.
-Da, tako. -Da, molim.
-Znaš da grozno plešeš? -Ne.
Za razliku od mene.
Morao sam odbiti Ples sa zvijezdama…
Ajme.
…jer mi je bilo žao moje žene.
Znate, prokletstvo Plesa.
Bojao si se da će te zavesti jedna od profesionalki?
Da, pokušala bi nešto i našao bih se
u nekoj zamršenoj mreži seksa
i svega toga.
Gdje plešete?
Obično iznad Cerne Abbasa, gdje je div. Ondje plešemo.
Idete tamo jer ste starija gospoda
i ako ondje plešete, pomoći će vam…
-Da. -Mislim…
Imao je problema s time.
Nisam uopće imao problema s time.
Ti imaš problema.
Gdje su mi unuci?
Moj je svibanjski stup ispravan. Samo da znaš.
-Pa, hoćemo li izvaditi zvona? -Da.
Dobro, vrijeme je da ovaj orni mladac
nauči neke korake od ovih iskusnih starih vukova.
Naučit ću vas osnovne korake.
Samo jedan, dva, tri, hop, jedan, dva tri, hop.
Jedan, dva, tri, hop, jedan, dva tri, hop.
-Možemo dobiti malo glazbe? -Znate nešto od Cardi B?
-WAP? -Što?
Wet Ass Pussy.
-O čemu on to? -Ne znam.
Nešto malo modernije.
Svirajte klasiku.
-Shepherd's Hey. -Ton.
Ton, momci.
Lijepo i nježno.
-Ovaj ritam. -Je'n, dva, tri, hop.
-Je'n, dva, tri, hop.
Hajde, Michael.
Dobro.
Ples ćete započeti, prije stupanja,
šepirenjem unatrag,
Jedan, dva…
-O, šepirenje. -Tako je.
To mi se sviđa.
U plesu morris
svi istovremeno nastojite raditi isto.
Ako me svi pogledate.
Samo bokovi, bokovi, bokovi i zauzmi pozu.
Možda je u tome vaš problem s unucima.
Da, moguće.
Očekivao sam to od njega. Od tebe ne, Davide.
Jedan, dva.
Ne želim kritizirati, no bilo je unatrag desnom.
Isuse Kriste.
Koji plesački sufler.
Znate što bismo mogli ubaciti da ga moderniziramo?
Za mlade.
-Bez moderniziranja. -Je'n, dva, tri.
Izbaci nogu i na pod kao drolja.
-Vidim da ovo neće biti lako. -Da, zar ne?
Da je ozbiljno pristupio, bio bi dobar.
Ovako je bio samo naporan.
Hoćeš li mu pokazati kako se to radi?
Jer mislim da…
Mislim da neću biti baš dobar.
Mislim da bi zapravo mogao biti bolji.
Jedan, dva i poskočiš.
Vidim na koga si.
Neki su ljudi prirodni plesači. Vrlo brzo nauče.
Sad.
Neki moraju vrlo predano učiti.
Nije bilo dobro. Ispočetka.
Ovo je sve gore. Sve gore.
Unatrag. Jedan, dva i poskoči.
Je'n, dva, tri, hop, je'n, dva, tri, hop.
Mislim da imamo posla prije nastupa.
Koliko tjedana imamo za uvježbavanje?
Možete plesati s osmjehom na licu
i mahati rupcima,
no to nije ples morris
ako svi to ne rade zajedno.
I natrag, dva, tri.
Šepirenje unatrag.
Daj, odrasti.
-Uzet ćemo predah. -Mislim da napredujemo.
Pod tuš.
Veliki Mack.
Razmjena dresova?
U redu.
Ostavite zvona. Bez zvoncanja pod tušem.
Od početnika postali smo pravi plesači.
Sad ću, napokon, odjenuti kostim neodoljiv ženama.
Najviše me zabrinjava kako ćemo podijeliti obožavateljice.
Jer kad završimo s plesom plodnosti,
na kilometar i pol od tog brda neće biti nijedne žene
koja nije zatrudnjela.
Spreman sam za akciju.
Idem po ostale.
Alias Jima, Rolfa,
el Chapa, Kralja jabukovače,
Shaggu i Shakiela.
Moje kompiće.
No moram piškiti prije polaska.
Hej, da. Stižem.
Piškim.
Nađemo se u autu.
Dobro, da, završavam.
Na putu na nastup, uhvatila nas je klasična britanska oluja.
A iako prave plesače neće omesti malo jakog vjetra,
staro se puhalo premišljalo.
Izaći ćeš iz auta?
Neću.
-Sad ćemo plesati. -Da, vidim.
No nema šanse da izađem.
-Zašto? -Previše je vjetrovito.
Baš si otac koji pruža podršku.
Oprostite, momci. Koji nam je raspored?
Dva, dva, dva?
Rupčiće!
Osjetite ritam, osjetite rimu,
zaključajte kćeri, vrijeme je za ples morris.
Pripremimo se za akciju.
Uz tatino navijanje sa strane,
trebalo se iskazati s rupčićima.
Šepirenje unatrag.
Poskoči.
Polako.
-I natrag i okret. -Naprijed.
Majko mila.
O, ne, ostao je bez šešira!
Bitno je plesati kao da vas nitko ne gleda,
osim jezivog tipa u autu.
Znam da se ne vidi jer plešem veličanstveno,
no do tog trenutka u borbi s vjetrom, potpuno sam ispao iz formacije.
Skupite se.
Ruke uvis.
I dolje.
-Odvedi nas. -Savršeno.
Mi ćemo za tobom.
Dobro, Kralju jabukovače,
gdje je zabava?
Poganski je ritual upalio.
I dok je odred za plodnost kretao u provod,
izašlo je sunce,
a i tatica.
I osjećaš li se plodnije nakon sve ove strke?
Da, čini mi se.
Možda se moram više angažirati
ako želim ostvariti puni potencijal.
O, Bože.
Sad osjećam energiju, tatice.
Stotine godina…
Poganske energije struji mi venama.
Doista mislim da si prolupao.
-Sad sam morrisovac. -Da.
Pronašao sam svoj poziv.
Svuda kuda idem šaputat će moje ime,
„Eno ga…
Čovjek zvona.”
-Prije mulac. -Tatice.
S mirisom pastirskog sijena u nosnicama,
idućeg smo dana krenuli u ruralni Kent na novo Hilaryno iznenađenje.
Moram reći,
mamica se doista iskazala.
Oduševit ćeš se.
-Znaš kamo idemo? -Ne.
U kuću tvog junaka.
-U kuću mog junaka? -Da.
-Hajde. -Imam ih toliko.
Doslovno svršavaš na njega.
Najveći svih vremena.
Ne nosim traperice.
Ne, predajem se. Tko? Reci mi.
Winston Churchill.
Nevjerojatno.
Reci to svom licu.
Moj otac kaže da je Winston Churchill najveći vođa u povijesti.
No mnogima je samo ćelavi tip koji je pokazivao V.
Chartwell je bio Churchillov dom 40 godina.
Fina gajba.
Pomislili biste da bi u toliko godina ugradio jacuzzi.
-Zdravo. -Hej.
Michael, dobro došao u Chartwell.
-Idemo do kuće? -Da.
Sjajno, hajmo.
Kustosica Katherine Carter vodi nas na jedinstvenu turu
kako bi se tatica približio svom idolu.
Dakle, ovo je primaća soba.
Ovdje je obitelj Churchill provodila mnogo vremena.
Uredila ju je Churchillova žena u svom tipičnom stilu.
Je li to Winnie?
To je Clementine.
Winstonova supruga više od 50 godina.
A znači nije Winnie.
Mislio si da se žena Winstona Churchilla zvala Winnie?
Da, tako je.
O, ne, to je Winnie Mandela.
-Da. -To je Winnie Mandela.
Misliš da bi bili Winston i Winnie Churchill?
Kad tako kažeš,
ne bi baš išlo.
-Clemmy. -Clemmy.
Kad si se navukla na Churchilla?
Studirala sam povijest i uvijek me zanimao Drugi svjetski rat.
A Chartwell je nešto najbolje od jednog i drugog.
-Znaš mnogo o Churchillu? -Malo, da.
Sigurno više od tebe.
Churchillov rođendan?
30. studenog 1874.
-Malo kasniš. -30. studenog…
Ne vrijedi ako kažeš nakon što si čuo.
Koje mu je srednje ime?
-Spencer. -O, je li?
-I Leonard. -Da, i Leonard.
Koje su mu cigare bila omiljene?
Romeo y Julieta.
Spor si.
-Razgledajmo još malo kuću. -Sjajno.
Ponašaj se pristojno.
Slijedila je Churchillova slavna radna soba.
Ovdje bi Churchill radio cijele noći
na govorima, člancima, korespondenciji, knjigama.
Dakle, to je za njega bilo srce Chartwella.
Drugi krug kviza.
-Ne. -Njegova krilatica?
Daj mi snage.
"Borit ćemo se na plažama."
-Mislio sam da znaš. -Klasika.
Ne slažeš se?
-Pa, to nije bila krilatica. -Mislim da jest.
Misliš da Paddyju McGuinnessu ljudi ne viču "Nije fora"?
Tko je Paddy McGuinness?
Je li povjesničar?
-Ne? -Ne.
Jedan je od najvećih voditelja današnjice, a ti ga ne znaš.
-Ima li veze s obitelji Guinness? -Ne, nema.
Tko je bio premijer prije Churchilla?
Neville Chamberlain.
Prije toga, Stanley Baldwin.
Želiš još dalje unatrag?
-Ne, ne želiš. -George Washington?
-Pa…
-On nije bio premijer. -Ne, predsjednik.
No bio je prije Nevillea Chamberlaina.
Stoga, pola boda.
Želite li, pokazat ću vam nešto doista posebno.
Iza onih vrata…
Što mislite? Pogodite.
Spavaonica?
-Da? -Vidi kako je uzbuđen.
-Pogledaj. -Ajme.
Ovu smo sobu otvorili
samo malom broju posjetitelja,
tako da je ostala ista kakvu je Winston poznavao.
Može li moj otac leći u krevet?
Bojim se da ne. Ne, to ne bi bilo moguće.
Vidiš? Ima oca iznad kreveta.
Ti nigdje u kući nemaš moju sliku,
pa ni kod kreveta.
A zdesna mu je majka.
Možda bi duže izdržao u krevetu s Winnie.
Clemmy.
Još su jedna vrata iza mene
i pitam se biste li htjeli
pogledati unutra.
-Hajde. Daj si oduška. -Treba malo jače povući.
-A to je? -Kupaonica.
Poznato je da se Churchill kupao dva ili čak tri puta na dan.
I radio bi iz kade.
Često bi jedna od njegovih tajnica sjedila odmah iza ugla,
tu na ovoj maloj stolici.
Pomalo #MeToo.
Kako je izlazio iz nje?
Bio je prilično krupan.
To mu ne bi pomagalo.
Ja ne bih mogao izaći iz te kade bez pomoći.
Kad dođeš u određene godine,
vidiš kadu i jedino misliš o tome kako ući i izaći.
Slikat ću te u njegovoj kupaonici.
Što će mi slika u njegovoj kupaonici?
Dobili smo nevjerojatan pristup kupaonici
tvog junaka.
Nasmiješi se. Izgledaj sretno.
Hoćeš jednu na kojoj izgleda kao da puštaš vodu?
Ne, ne želim pustiti vodu.
Sigurno je tu planirao bombardiranja.
Imaj malo poštovanja.
U domu smo velikog čovjeka, jednog od najvećih u povijesti,
a ti govoriš samo o tome kako planira bombardiranje.
Dobro.
-Hvala puno, Katherine. -Nema na čemu.
Ispričavam se u njegovo ime.
Zadnja prilika da uskočiš u krevet.
Slikat ćemo se.
-Nema šanse. -Zašto?
-Neću leći u Churchillov krevet. -Churchillov krevet.
-Oduševio bi se. -Ne
-Tko bi se oduševio? -Ti.
Ne bih. Zašto bih oskvrnuo krevet Winstona Churchilla?
-Ne moraš ga oskvrnuti. -Lijeganje bi ga oskvrnulo.
Fantastičan posjet.
Što je ovo?
-Knjiga dojmova. -O, knjiga dojmova.
-U redu. -Mislim da nije za upisivanje.
-To je izložak. -Ne, u redu je.
Tata, to je izložak.
Zašto bi imali knjigu dojmova pod staklom
ako žele da se upišeš?
Samo ću upisati ime.
Smiješan si.
Evo ga, stavit ću to tu.
Brzo, van.
Okrhnuo si staklo, tatice.
Dobro. U redu.
-Idemo. -Okaljao si Churchillovu kuću.
-Okrhnuto je, tatice. -Da, znam. U redu?
Hajmo do auta.
Oskvrnuo si knjigu dojmova.
Idući put kad nešto vandaliziraš, nemoj ostaviti ime.
Strašno duhovito.
Sad idemo u Devon,
slavan po čaju s vrhnjem i kao rodna gruda Michaela Whitehalla.
Iako to, začudo, ne stavljaju na znakove.
Valjda nema mjesta.
Putem prolazimo kraj jedne od najvećih znamenitosti UK-a.
Gle, Stonehenge!
-Da? -Idemo ga pogledati?
-Ne, naravno da ne. -Zašto? Nisam bio u Stonehengeu.
-Samo ćemo proći. -Ne želim samo proći.
-Stani. -Ne.
-Mnogo smo puta prošli Stonehenge. -Da, ali nisam ga vidio.
Jedna od najslavnijih znamenitosti u zemlji,
a samo ćemo proći.
Nema se što vidjeti izbliza osim gomile kamenja.
Uspori, želim dobro vidjeti.
Ne, neću.
-Nikad ga nisam vidio uživo. -Što to radiš?
-Ne, želim vidjeti Stonehenge. -Zatvori krovni otvor. Ne.
-Promaći će nam. -Prestani. Sjedni.
-Au! Tatice! -Sjedni!
Tatice!
Ode Stonehenge.
-Ledeno je. -Htio sam bolje vidjeti.
Napao me vlastiti otac.
Slomio si mi zglavak.
Ne, uvijek je bio mlohav.
Zato što si bio ondje kad su podignuti.
Strašno smiješno.
Krenuli smo na otok Burgh.
Od 1929. ovaj art déco hotel poznato je utočište
za bogate i slavne.
No otok je poznat po tome što je nadahnuo Agathu Christie
da piše romane dok je živjela u kući na plaži.
Koliko odmor mora biti dosadan da napišeš roman?
U dramatičnom preokretu,
plima dvaput dnevno odvaja otok od kopna.
-Jack. -Volim slani morski zrak.
Sad je 16.45 h.
Moramo na morski traktor, pokreni se.
Krećem se.
Fish and chips.
-Hoćemo na fish and chips? -Ne, nećemo…
-Nisam jeo. Skapavam. -Nećemo na fish and chips.
-Molim te! -Ne!
Na moru smo, moramo.
-Ne. Hajde. -Zašto?
Moramo uloviti morski traktor.
-U 17 sati. -Da.
-Vidi koliko je. -Koliko?
Petnaest do pet.
-Dovoljno. -Petnaest minuta.
Vratit ću se. Nađemo se dolje.
-Odnesi… -Da, hoću…
Ne budi smiješan.
-Nevjerojatan si. -O, ove torbe.
Vidjet ću imaju li pohane kobasice.
Nemoj zakasniti.
-A, zdravo. -Dobra večer, gospodine.
-Možete li mi pomoći s torbama? -Naravno.
DOBRO DOŠLI NA MORSKI TRAKTOR
VOŽNJA DVIJE FUNTE
Mogu li dobiti iverak?
I bakalar.
I dvije porcije…
Kolika je velika?
-Čekate još nekoga? -Da.
Imbecilnog sina.
Otišao je po fish and chips.
Doći će svaki tren, valjda.
O, to mi je kartica za hotel. Pardon.
Bože. Gdje mi je novčanik?
Jack, gdje si, dovraga?
Dobro, krenimo, može?
Tatice!
Ne idi, tatice!
Michael Whitehall, smjesta se vrati!
Tatice!
Gdje si dosad?
-Zašto si otišao? -Gdje si dosad, jebote?
-Išao sam po fish and chips. -Ne budi smiješan.
Ovo je javno prometalo. Nije tvoja privatna jahta.
Fish and chips mi je upropašten. Mokar sam do kože.
-Uzmi krumpirić. -Ne, hvala.
Imbecil.
To si ti.
Znaš li što to znači, „imbecil”?
To znači propustiti prijevoz zbog fish and chipsa,
a zatim ih baciti na pijesak.
-Imam i ja riječ za tebe. -Da?
Izdajica.
-Glupost. -To si ti.
-Ostavljaš… -Nemoj.
-Čovjeka… -Nemoj.
U nevolji.
Još si i zlopamtilo.
O, vrlo duhovito.
Nismo mogli na otoku Agathe Christie
proći bez pravog detektivskog doživljaja.
Stoga nam je Hilary rezervirala večer rješavanja ubojstva.
Svaki gost hotela dobije svoj lik
i sudjeluje u predstavi.
Ja sam bio mali konjušar, a tatica gazda puba.
Mikey?
Spreman si ići u glavnu kuću među otmjenu ekipu?
Spreman sam.
Spreman sam poći.
Trebao si biti gazda puba. Što je ovo?
Ja sam Hercule Proirot.
Ne ide to tako.
Moraš biti lik koji su ti dodijelili.
Zašto bih želio biti gazda puba?
Da stojim i govorim,
„Dobro jutro svima! Hoćeš malo pivo?”
i sve to?
Stoga smo tvoja majka i ja odlučili da ću biti Poirot.
Koliko si se samo potrudio.
-Nisam. Nabacio sam ovo na brzinu. -Nabacio si to?
Često navečer stavim lažne brkove.
Nevoljko priznajem, dobro ti stoji.
Izgledaš kao Hitler na godišnjem.
Da čujem opet naglasak.
Zovem se Hercule Proirot.
„Proirot”? Ne.
-Proirot. -Proirot?
-Poiroo. -Poirot.
Poirot, da.
Kostim je dobar, poradi na naglasku.
Kako bi poboljšao izvedbu „Prer-rooa”,
tatica je uzeo stvar u svoje ruke.
-Što radiš? -Zovem Davida.
-Kojeg Davida? -Davida Sucheta, naravno.
Svog prijatelja.
Ne zoveš Davida Sucheta.
-Zovem. -Neće ti se javiti.
Zovem Davida Sucheta, pravog Poirota.
Ne možeš zvati Davida Sucheta odjeven kao Poirot.
Jedva ga poznaješ.
Mislit će da si poludio.
Neće ti se javiti.
Kladim se da neće.
-Halo? -Odjebi.
-Ovdje Michael Whitehall. -Baš mi je drago.
Što to radiš?
-Hej. Hej, Davide, ovdje Jack. -Bok.
-Jack, zovi ga Sir David. -Da.
Niste si baš toliko dobri.
Kao što vjerojatno vidiš, glumim Poirota.
Vidim.
Imam malih problema s naglaskom,
pa sam se pitao možeš li mi pomoći.
Znaš nacističkog zlikovca u Indiani Jonesu?
-Zvučao je poput njega. -Da.
-Hoćemo li malo zajedno vježbati? -Da.
Je li ti teško izgovoriti „Poirot”?
Je m'appelle Hercule Poirot.
Vrlo dobro, baš dobro.
Bilo je znatno bolje.
Trebaš li još što?
Toliko bih toga želio pokušati, ali ne…
Znaš što hoću reći, ali…
Da, mnogo hvala. Cijenimo što si odvojio vrijeme za nas, Sir Davide.
-Lijepo te je bilo vidjeti. -Također.
Drag čovjek.
-Primijetio si kako je srdačan? -Da, Poirot ti je prijatelj.
Bravo.
Nismo imali izbora.
Tatica je morao sudjelovati u igri uloga sa strancima.
Iskreno mislim da bi radije da ga je otrovao batler.
Podijelio si piće?
-Svi su posluženi? -Da, sve je savršeno.
-Večer, velečasni. -Večer.
-Pozdrav. -Zdravo, Simone.
U večerašnjem krimiću,
sudjelovali su svi gosti,
koji su glumili likove koje su im dodijelili.
Glumci će odigrati ključne scene,
a zatim će se družiti s gostima i usput ostavljati tragove.
Svačiji je zadatak bio odgonetnuti tko je ubojica,
što ćemo saznati na kraju večeri.
Večerašnje glavne uloge bile su…
Dobra večer svima.
Lady Buffy Manger.
Gazdarica kuće,
župnik,
služavka,
čovjek s džin-tonikom
i, naravno, policajac.
Ova bome glasno hoda.
Ne bi bila dobra u Koracima u magli
ili nekom takvom krimiću.
Poput konja u kasu.
Baš klopara, ne?
Mislim da je taj župnik vrlo sumnjiv.
Onaj ondje.
Siguran sam da nosi periku.
Ne vjerujem muškarcu s perikom.
To mi kažeš s lažnim brkovima.
A i on nije pravi župnik.
-Nije? -Ne, oni su glumci.
Aha.
Nisi baš razumio koncept.
To je čista votka.
-Jest. -Jezivi župnik je pijanica.
Možda je zato počinio te grozne zločine.
Ili seks.
Sigurno. Seksualni manijak.
Osjetila mu je votku u dahu kad ju je napao u staji.
Trenutačno je on…
-Glavni sumnjivac. -Glavni sumnjivac.
Tata nije shvatio ideju uživljavanja
i samo se uživio u vlastitu zbunjenost.
Možda bi pomoglo malo pretpovijesti.
Dobro došli u moj prelijepi dom.
Večeras ćemo razgovarati o našoj dragoj prijateljici, Rose Dimper.
Tko je pak Rose Dimples?
Šuti, ona govori.
Saznali smo da je lokalna gospođa umrla
i ostavila sav svoj novac seljanima.
Oprostite što vas prekidam, gđo Buffy.
Vaš muž…
Mrtav je.
Saznajemo da je Buffyn muž imao goleme dugove i tajno dijete.
I tako je počeo lov na ubojicu.
Župnik se definitivno pali na gazdaricu kuće.
Pazi što ti kažem.
Moram vas sve zamoliti da ne napuštate otok.
Dobro, završimo s time.
Policajče, ovo je sve nepotrebno.
To je čovjek kojeg tražite.
Pohotni župnik!
Malo si se požurio s raspletom.
-Nemamo još nijedan trag. -O, da..
Dobro je, nastavite. Oprostite.
Dok je Poirot radio na novoj teoriji, došlo je vrijeme da zasja mali konjušar.
-Simone, možemo razgovarati? -Da.
-Znaš koga ja krivim? -Da?
Vrtlara Harryja.
On je zabio čavao u stolicu.
Mislim, ja sam ga zamolila…
Nisam mu rekla da treba stršati, zar ne?
Ne, ne, nisi.
Možda trebam novog vrtlara.
Dobro. Neću te gnjaviti. Još sam u šoku.
Da.
Neke će uhititi zbog glumatanja.
Da je to zločin, ti bi dobio doživotnu.
Sigurno imam šanse kod nje.
O, Jack, ona je udovica.
WILF.
Što je to WILF?
WILF.
Udovica koju bih…
Dame i gospodo. Večera je poslužena u blagovaonici.
Imam novog sumnjivca.
Onaj tip mi je zvučao ruski.
On nas je dočekao. Doista radi za hotel.
Vjerojatno mi je ubacio polonij.
-Zdravo. -Zdravo.
Tatica je još istraživao.
Istraživao je koliko se možeš napiti
tijekom rješavanja slučaja.
O, Bože!
Mislim da je veliki Hercule Poirot pogriješio.
Što radiš?
-Što radiš? -Samo provjeravam.
-Mrtav je. -Doista jest.
Župnik je mrtav,
tvoj glavni sumnjivac.
Da. O…
Razočaravajuće.
Siroti. O, gle. Ostavio je Bibliju.
-Ajme meni! -O, Bože.
Cecil!
-Gospođa Šizika. -Policajče Bailey, brzo! Brzo!
Počinjem misliti da smo se više trebali koncentrirati na tragove.
-Mislim da možemo isključiti župnika. -Da.
Pa, predomislio sam se o njemu.
-O, jesi li? -Da.
-Što, kad si ga vidio mrtvog? -Da, mislim, očito…
Nitko ne napušta otok dok ovo ne riješim.
Siroti župnik.
Uzeo sam Bibliju.
Možda poslije u sobi
pročitamo neke odlomke.
Misliš li da kad se nadme…
-To nije Biblija. -Nego?
Autobiografija Alana Sugara.
-Sama pomisao… -Stvar se komplicira.
Vjerojatno se ubio dok je to čitao.
Dok smo večerali, sumnjivci su operirali među gostima.
-Zdravo, Simone. -O, zdravo.
-Gospodine. -Dobra večer.
-O, sviđaju mi se vaši brkovi. -O, hvala.
Slobodno odnesem vaš tanjur?
Da. Hvala puno.
Da, Simone,
mislim da znam tko je ubojica.
Buffy, znaš?
Da, ima ljubavnika.
-Ne! -Ne…
Vidjela sam Gina kako kasno navečer silazi stražnjim stubištem, znaš?
Što, imao ju je na stubištu?
U njezinoj sobi, da.
Nego, mislim da sam previše rekla. Bolje da odem.
I ti si rekao previše.
Svi su gosti zapisali svog sumnjivca
i došlo je vrijeme da saznamo tko je pogodio.
Kate, ovamo!
O, murja.
Rasplet!
Prema uočenim tragovima,
mislim da znam tko je ubojica.
Buffy Manger
nije voljela muža koliko smo mislili.
Ustvari,
imala je aferu s Ginom.
I meni se nabacivala.
I njemu se nabacivala.
Plazila je po meni.
No ipak mislim da ona nije ubojica.
Vjerujem da je ubojica
Kate.
Ne!
Otkud ti ta ideja?
O, moj Bože.
Jer si jedino ti imala
ključ ormarića s trofejima gdje je bio otrov.
O! Bum!
Tim preokretom misterij je riješen.
Nitko to neće pokvariti.
-Kamo ćeš ti, Poirot? -Što?
Veliki Poirot
ima odgovor na ovo.
Previše pjenušca.
Ti si mulac.
Jasno je da je ova žena potpuno nedužna.
Žena koju moraš naći ovaj je žena!
-O, ne, pogriješili ste! -Veliki Poirot zna.
-Imaš li dokaza? -Trebam li dokaze? Sve je ovdje.
Ne, sigurno trebaš dokaze.
Policajac je iznio dokaz da je to služavka,
stoga je služavka ubojica.
-On je mulac. -U redu.
Ne ide to tako.
Služavka je ta.
Da, ja sam. I nema šanse da idem u zatvor.
-Odoh ja! -Uhvatite tu ženu!
-Ne! -Uhvatite tu ženu!
Veliki Poirot cijelo je vrijeme znao.
Morao sam to izvući iz nje.
I uspio sam na kraju. Uspaničila se i priznala.
-Znao sam. Cijelo vrijeme. -U redu.
Poirot ima loš dan na poslu.
Sva velika njuškala imaju loše dane.
Danas je bio takav dan.
Najbolja krimi-večera ikada.
Na iduću etapu putovanja,
Hilary nas je poslala u postojbinu obitelji Whitehall:
Wales.
Mjesto poznato po gruboj obali i prelijepim planinama,
u kojem živi triput više ovaca nego ljudi.
Ipak smo jači.
Hoćeš slatkiš?
Ne, hvala.
Koliko traje ova vožnja? Šest sati?
-Mislim da nije toliko. -Mislim da jest.
-Misliš? -Da.
Voziš kao bakica, vjerojatno šest sati.
Pokušat ću zaspati.
Koji je to kurac?
Čovjek slon!
Moj putni jastuk.
Možeš spavati bilo gdje. Na strani.
Možeš svagdje spavati.
Prolaziš kroz jedan od najljepših dijelova zemlje,
a ništa ne vidiš
jer na glavi imaš glupu kapu Čovjeka slona.
To nije kapa Čovjeka slona.
To je moj jastuk za spavanje, nojeva glava.
Ne mogu u autu spavati bez nje.
Izgleda kao sivo mudo.
-Da pustim glazbu? -Nemoj.
Ne? Imam dobre pjesme.
Snimio sam ti nešto što možeš pustiti.
Što?
Jer je bit ovog putovanja naša obitelj i naslijeđe.
Svidjet će ti se.
Ne, slušajmo klupske hitove.
-Ne, pusti ovo. -Što, ovdje?
Da.
Ovo?
Prvo poglavlje: Pravi se da je sve u redu.
-Šališ se? -Kad je Hitler…
-Kako to misliš? -Tvoj je glas.
Da.
Stavio si audioknjigu
svoje autobiografije da je slušamo.
Da, kako bi čuo o svojoj obitelji, nasljeđu i životu.
-Imaš li pojma koliko je to čudno? -Da.
-Naravno. -Slušaš samog sebe.
Da. Da, mislim, ja sam čitao…
Mislio sam da će ti se svidjeti. Što bi radio?
-Barem ću lakše zaspati. -Pst!
Putovao je zemljom kao instruktor za bojne otrove Ratnog zrakoplovstva.
-Nitko ga nije zamišljao… -Daj se stišaj.
Obje verzije.
…kao pilota u krznom podstavljenoj jakni.
-Stereo Michael Whitehall. -…i šalom.
Ovo bi slomilo terorista.
Bilo je to protiv…
Radilo se o španjolskom filmu.
Rose Tobias Shaw
bila je američka casting direktorica sumnjive reputacije.
-"Nisam, ali bit će u redu." -Koji kurac?
-Tatice! -Što?
-Zašto si to učinio? -Da ne propustiš ovo.
O Judy Dench.
-Što? -Veoma je duhovita.
Judy Dench provirila je iza ugla.
„Znaš li da se ovdje održava vjenčanje, Michael?”,
rekla je i nestala.
Problem s crkvom Sv. Ivana u Williamu
jest što nije bila u Williamu.
U Williamu je bila crkva, no nije bila Sv. Ivana…
Nakon tog povijesnog putovanja stigli smo u hotel Palé Hall
u podnožju planine Snowdon.
Došla je i Hilary
kako bismo proslavili 35. godišnjicu braka mojih roditelja.
Ovo izgleda lijepo.
Vrlo lijepo.
Ovo je velika večer za tvoju majku i mene.
Svjestan si toga?
-Godišnjica? -Da.
-To… -Trideset peta?
-Da. -Nevjerojatno.
Ako vidiš moj šešir pred sobom, znat ćeš da smo…
U akciji.
Možda hotel ima izdvojenu kućicu za mene.
Nadam se da si ponio čepiće za uši,
ako znaš kakva ti je majka kad se zanese.
Možda se neću ni prijaviti u ovaj hotel.
-Nemoj se zabrinuti… -Ajme.
-Ako čuješ kako vrišti… -Šuti. Gle!
-Nije li lijepo? -Vrlo lijepo.
Zašto bi itko sagradio takvu kuću u Walesu?
Lijepo se ponašaj.
Bez takvih komentara kad izađemo.
G. Whitehall?
-Taj sam. Zdravo. -Jeste li lijepo putovali?
-Sjajno. -Dobro došli u Palé Hall.
-Hej, kako si? -Vrlo dobro.
Čeka li me možda jedna prelijepa mlada dama?
-Dakako. -Prelijepa mlada dama?
Ne govori tako o mojoj majci.
-Prelijepa mlada… Dobro građena, bujna… -Prestani!
-Zdravo! -Zdravo!
-Zdravo. -Lijepo te vidjeti.
-Hoćeš poljubiti Winstona? -Ne bih.
Pozdravi, Winstone.
Zdravo, dušo.
-Izgledaš krasno. -Hvala.
Sretna godišnjica!
-Da! -Koliko je prošlo?
-Trideset i pet… -Dugo.
-Nije baš 35 godina. -Ne. Doista.
-Dakle… -Krasno.
Rezervirala sam ovaj prelijepi hotel
jer ćete ovdje danas večerati, itd.
-Naša godišnjica braka. -Točno.
No ove će godine biti malo drukčija,
jer voljela bih s Jackom na jedno uzbudljivo kampiranje.
A kako smo uvijek išli kampirati,
poželjela sam to rekreirati na našem posljednjem putovanju.
Mi kampiramo, a on je u skupom hotelu?
-Da. -To je prilično dobar aranžman.
Sretan si zbog toga?
Ne.
Nema seksa.
Jedino što nećeš biti sam,
jer…
Winston ne ide. Ostavljam ti ga.
Drugo što moram istaknuti,
Michael…
Znam da nisi smio u kadu/krevet Winstona Churchilla u Chartwellu.
No Winston Churchill je i ovdje odsjeo.
Imaju Churchillov apartman.
Stvarno?
Znači putujemo zemljom
kako bih ulazio u kade i krevete
u kojima je bio Winston Churchill.
-Je li? -To je zamisao.
Dobro. Proslavit ću godišnjicu braka sam…
-Ne! -…s lutkom…
-To zvuči gore. -…u Churchilovom krevetu.
Nemoj reći nikome u hotelu
da ćeš proslaviti godišnjicu braka
s lutkom.
-Možda pogrešno shvate… -Ne, neću.
…ili možda pravilno.
Idemo na otok Anglesea,
gdje mi mama otkriva da nećemo samo kampirati,
već ćemo kampirati na litici,
što znači da ćemo spavati uz samu liticu.
Ne, nije to za mene.
Mama i ja provest ćemo noć visoko iznad mora i stijena,
uz samu liticu,
na ovim klimavim nosilima koja vise na uzici.
Mislim da je tu gore.
Aha!
-Zdravo! -Zdravo!
-Hej. -Sam.
-Hej, Same. -Ja sam Hillary.
-Znaš što radimo? -Izgleda zastrašujuće.
Večer se brzo približava,
pa se moramo ukrcati u opremu i doslovno se baciti s litice.
O, Bože! Doista je litica.
Zašto ne povučeš to ovamo gore?
Odavde ću samo spustiti guzicu,
a ti mi to stavi na guzicu.
Onda smo spremni.
Tako, Jack.
O, pas mater.
O, što to škripi?
Šuti, Hillary.
Ništa ne škripi, majko.
Ja sam se sigurno smjestio.
Hillary se trebala elegantno spustiti.
-Moram doći ovamo, zar ne? -Da, tako je.
Čvrsto utegnutu majku spuštaju ravno na mene.
Sad mi presjeci uže!
O, moj Bože. Trebao sam ići drugi.
Jack!
Nemoj me nasmijavati. Oslabim kad…
Ne mogu gledati dolje ni gore.
-Hillary, drži se na… -Ovoj strani?
-Da. -Prekorači ovo.
-Da, u redu. -Ne, iza si, mamice.
-Znam. -Prenisko si.
-Miči se. -Ne nasmijavaj me.
Tu se osloni, Hillary.
-Oprosti. -Niže.
Niže.
-Dobro? -Umrla sam od smijeha, oprosti.
Ne…
-Okreni se. -O, da. Hoću.
Pojedinačno. Spori, ravnomjerni pokreti.
Ja ću sad ići prva, jer…
Zašto ti ideš prvi?
Samo hoću to obaviti.
O, jebem ti sve! Nemoj to raditi.
-Jack, što radiš? -Pokušavam se okrenuti.
Kako ti ide, Jack?
-Da. -Da? Dobro?
-Mislim, pogled je spektakularan. -Ja baš nisam lud za ovim.
Oduševljena sam, Jack.
Gdje ti je pustolovni duh?
Ostao je na vrhu litice.
Zvučiš, ako smijem reći,
kao sin svog oca.
-G. Whitehall, kako ste? -Vrlo dobro, hvala.
-Mogu li vam natočiti čaj? -Hvala.
-A želi li i on? -Jasno.
Jesi za čaj, zar ne, Winstone,
s taticom?
Dakle, posljednja pustolovina.
Ako se ne spasimo s ove platforme.
Ne mislim na ovaj trenutak. Mislim na cijelo putovanje s tatom.
Kako je bilo dosad?
-Da, bilo je krasno. -Da?
Lijepo je ponovno putovati s njim.
Nisam mislio da ćemo opet ići,
no vrlo sam zahvalan
što opet
putujemo zajedno.
Očito, ovo je bila vrlo čudna godina.
-I zastrašujuća. -Doista zastrašujuća.
Strašno je kad vas ne viđam i ne znam…
Da.
A još je i Molly trudna i sve se to događa istovremeno…
Toliko mi je laknulo kad je rodila
i poslala mi te slike tebe i tate s Peggy.
Bio sam toliko zahvalan i sretan, a kad sam vidio tatu kako je drži…
-Znam. -I bilo je…
Bio sam sretan što je to došlo,
on je to doživio i ti si to doživjela,
i bili ste sa svojom unukom, a vidio sam koliko ste sretni…
Bilo je to… Jednostavno olakšanje.
Neću to uzimati zdravo za gotovo,
to što se mogu družiti s tobom i tatom,
pa makar i na litici.
Da, imali smo vremena razmišljati tijekom prošle godine.
Donijeli smo odluku.
-To ti je otac rekao. -Ne.
Tipično za tvog oca.
Zadala sam mu jedan zadatak.
-Dat ćete udomiti Winstona? -Ne.
-Jer podržao bih to. -Znam da bi.
Odvezao bih ga u sirotište.
Možda će ti odsad Winston biti nešto dalje,
jer tvoj otac i ja odlučili smo odseliti iz Londona.
-Selite se iz Londona? -Da.
-Ne. -Da.
Jer ti si se sad skrasio s djevojkom.
Molly i Toby sad imaju Peggy, djed smo i baka.
I jednostavno mislimo da nam treba promjena.
Ne mogu vjerovati da ti tata nije rekao.
-Ne. -Nije uopće spomenuo?
Ne, uglavnom je neprimjereno komentirao Velšane.
Pas mater!
Imaš taticu u šaci, Winstone, i svjestan si toga.
No učinila sam nešto, Jack, da proslavimo ovaj trenutak,
pa sam pripremila večeru.
-Stiže. Spremni? -Da! Hvala puno.
Zapamtite, ako vam nešto padne, zaboravite na to.
Da, imam je.
Što to imaš?
Kinesku hranu iz restorana Gordon Ramsayja, Lucky Cat.
-Da. -Šališ se?
-Ne, to je to. -Od prošlog tjedna?
-Evo, vidi. -Neću to jesti!
-Gle. -Što, sve to?
Odlično je, gledaj.
Odvratno je.
Neću jesti staru, mlohavu gyozu koja je bila tjedan dana u hladnjaku.
Samo kušaj.
-Samo kušaj. -Hladno je i mlohavo.
Izgleda kao tatin testis.
-To je baš zločesto! -Što?
-Prema hrani ili testisima? -Tatinim testisima. Baš je zločesto.
Koji je to kurac?
-Sjećaš se one tvoje krasne ribe? -Pregažene ribe?
-Donijela si je u Wales? -Da.
-Gle. -Stara je tjedan dana. Fuj!
Diže mi se želudac.
-Ti si čudovište. -Malo je zrelo, čak i za mene.
Mislim da ću povratiti na njorku.
Vrijeme je da preuzmem uzde posljednjeg putovanja.
Moramo učiniti nešto što ćemo požaliti, htio to tatica ili ne.
Molim te, nemoj gristi!
Pusti…
Jack, daj odjebi. Jer izazivaš kaos.
Hoćeš da te pomazim?
-Ne! Makni je! -Au, tatice!
Gle, odjebi!
Varalica si.
-Nisam varalica. -Varalica si!
Prijevod titlova: Janko P.