EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
ET STED PÅ LANDET I ENGLAND
Åh, pis også.
Er alt i orden?
Far?
Far!
Se straks at komme ned!
TRE UGER FØR
Det har været et hårdt år for folk i hele verden.
Det har været en skræmmende tid for min familie. Alt er nu blevet bedre.
Det har været hårdt for mig. Jeg er en fri fugl.
At sætte en påfugl i bur!
Det var svært. Min far, derimod, elskede nedlukningen.
-Hilary? -Ja?
Er du sød at give mig et glas vin?
Jeg har ærligt talt nydt nedlukningen,
for så behøver jeg ikke at se nogen.
Jeg er egentlig ikke så glad for mennesker.
Ingen har kunnet give ham et kram, hvilket er ideelt for ham,
og han har ligefrem haft forbud mod at omgås Hilarys venner.
Jeg har egentlig ikke lavet så meget under nedlukningen.
Hold da op, jeg er da en flot mand.
Det har været udfordrende at være lukket inde sammen. Hårdt arbejde.
Flyt dig.
Hun har opvartet ham dag og nat i 14 måneder.
Og han er ikke blevet sigtet for moderne slaveri.
Derfor har jeg stået for den seneste tur.
For at få dem ud af huset sender jeg dem rundt i Storbritannien,
så de kan vise vores dejlige ø frem.
Jeg forestillede mig, at den sidste tur skulle være til en klinik i Schweiz.
Men denne tur bliver meget sjovere.
-Hej, hvordan går det? -Hej. Iøjnefaldende tøj.
Vi skal jo spise frokost med vores elskede søn.
-I er pimpet godt op. -Charmerende.
I kunne optræde i en Snoop Dogg-video.
-Uforskammet. -Og det skulle komme fra en bums.
Turens start er den største udfordring:
en frokost for familien Whitehall
med eksotisk mad.
Hvorfor skal vi have kinesisk takeaway?
-Det er ikke kinesisk takeaway. -Jo, det er.
Nej! Det er Gordon Ramsays Lucky Cat.
Han er Michelin-kok, og det er asiatisk fusionskøkken.
Det er ikke takeaway. Vi spiser ude.
-Er det hans restaurant? -Ja.
I tror vel ikke for alvor, at han er her, vel?
I kender den slags. De lægger navn til alle mulige steder.
Hvad er det for et sted, du kommer, det med kylling?
-Kentucky Fried Chicken? -Kentucky Fried Chicken.
Har du nogensinde set oberst Sanders der?
Forventer du, at han kommer ud
og siger "yo, ho, ho" med sit strittende skæg?
Det er ikke det samme. Gordon Ramsay er ikke som oberst Sanders.
Jeg kan faktisk se ham. Det er ham!
Det kan fandeme ikke passe, at han skulle være i sin restaurant.
Det er ham! Han er her! Manden i sort.
Han ligner ham sikkert bare.
Ønsker I andet til hovedretten?
-Et kogt æg, tak. -Nej.
Et kogt æg? Jeg forhører mig lige hos kokken, så vender jeg tilbage.
-Hvorfor glor du på mig? -Gordon Ramsay, en af de største…
Hvorfor? Jeg spiser det alligevel ikke.
Chef, en herre beder om et kogt æg.
Pis af. Tror du, det er Golden Egg på Old Kent Road?
Sig, han kan få det op i røven.
Jeg må sige, det er yderst velsmagende.
Det ligner asfaltsplat.
Jeg beklager, men det er ikke muligt at få æg i dag.
Nå, i orden. Javel. Godt, så fik vi det på det rene.
Nu skal I høre. Jeg har planlagt en fantastisk tur til jer.
I skal se det bedste af øen.
Det bedste bliver, at du ikke kan fornærme udlændinge.
Medmindre vi tager til Skotland.
-Alt i orden? -Lækkert, mange tak.
-Er I færdige? -Giv mig lige et øjeblik.
-Nej. Fjern det, tak. -Jeg bryder mig ikke om madspild.
Det er ikke den slags restaurant. Hvad vil du tage med?
-Nej tak. -Vil du beholde dem?
Vent lidt. Jeg tror, jeg… Rækker du mig dem der?
Nej, jeg vil have den!
Spiser du en dumpling senere fra en hundepose?
Ja, læg den nu bare derned. Desuden er det ikke en hundepose.
-Det er en af Phillys hundeposer. -De har en særlig genlukning.
-Jeg beklager. -Det er vist nok nu.
-Nej. -Hilary.
-Har du plastbeholder med? -Ja.
Så er det nok.
-Stop. -Jeg beklager.
Ræk mig den, så kommer den i plastbeholderen.
Du får ikke lov til at lægge en halv fisk i håndtasken.
Det er madspild!
-Tak. -Jeg undskylder på min hustrus vegne.
Det er helt afgjort ham. Jeg kalder på ham.
Gordon!
-Goddag. -Gordy.
-Hvordan har vi det? -Det er lækkert. Det er flot.
Det er lang tid side, de har været ude.
-Han spiser stort set kun kedelig mad. -Kalder du vores mad kedelig?
-Jeg mente det ikke sådan. -Sådan lød det.
Vi får normalt kedelig mad. Det her var godt.
-Det lød ellers sådan. -Nej, det var velsmagende.
-Røvhul. -Det var lækkert.
-Ret dig op. -Undskyld.
Lyt til dine overmænd og ældre.
Denne mand er også far til mange børn. Det er en fertil herre.
-Hvad sagde du? -En fertil herre.
-Det er et godt ord. Det betyder frugtbar. -Ja.
Hans søster har lige født. Vi er bedsteforældre.
Men ham der, han er sløv til at få fingeren ud.
Du er ikke klar til at blive far.
Du kan ikke passe på dig selv eller være en ansvarlig far.
Du efterlader dem bare i supermarkedet for en flaske vin.
Jeg kan se det for mig: "Pis, ungerne!"
Vent, til du får et rigtigt arbejde. Det har denne mand.
-Hvad? Han er TikTok-bruger. -Lille lort.
-Mange tak, Gordon. -God rejse. Det var hyggeligt at se jer.
-Sikken venlig mand. -Jeg sagde, han var charmerende.
Du sagde, han ikke var her.
Nej, jeg sagde, han ville være charmerende, hvis han var her.
Løgnhals.
Hvem klarer regningen?
Jeg har faktisk lavet en aftale med Gordon.
Du godeste. Skal han have et sjette barn?
Det ville være et mirakel. Men tænk ikke på regningen.
Men det kræver en lillebitte indsats af jer.
-Det er langt ude. Gider du hjælpe? -Ja, jeg hjælper.
-Vi skulle gøre det sammen.
Hvad laver du? De er snavsede. Det er ufatteligt.
Har du arbejdet med dine hænder? Hvorfor har du handsker på?
-Det er beskyttelse. -Brug dog knofedt!
Ja, men jeg vil ikke have tørre hænder.
-Seriøst? -Vi troede, de var rene.
-Ser den ren ud? -Jeg indrømmer, der er en lille rest.
-"En lille rest"? -Undskyld, okay?
Gordon?
Undskyld.
-Gordon? -Han er vred.
Det er rent nu.
Da jeg havde pakket, og mor havde pakket for far,
tog vi på Hilarys magiske rejse i Storbritannien.
For at markere den store afgang
havde jeg lejet noget særligt britisk, som skulle fragte os rundt i landet.
-Bliver du nostalgisk? -Nej. Det er jo en latterlig bil.
-Hold da op, man kan virkelig mærke vejen. -Ja. Hver eneste centimeter.
-Skal vi forbi Buckingham Palace? -Buh. Fy!
Opfør dig pænt over for kongefamilien.
#TeamMeghan.
Jeg har klassiske britiske snacks med til vores tur.
Solæg.
Jeg elsker solæg. Jeg har ikke åbnet dem.
-Jeg håber ikke, du vil spise dem. -Jeg snupper et.
-Men de skal ikke i nærheden af mig. -Det kommer de ikke.
Hvorfor holder vi et sted, hvor der er rødt lys konstant?
Rolig nu, det skifter snart.
-En stille og rolig tur gennem byen. -Den starter ikke.
-Du fik den vist til at gå i stå. -Ja.
Jeg tror, du har…
Undskyld!
-Hvor starter man den? -Undskyld.
Skal jeg bare…
Jeg vinker dem forbi.
Undskyld.
Find koblingspunktet.
Dine hænder skal ligge ti minutter i to.
Hvad med nogle gode råd fra en mand uden kørekort?
Jeg kan stadig lugte de forpulede æg herinde.
Lækkert.
Ved du, hvordan man laver solæg?
Hvad har vi her? Eddike…
-Du spilder på mig! -Undskyld.
Du spurgte, hvad der var i, så jeg læste etiketten.
Nu har du spildt over hele gulvet.
-Må jeg bruge din frakke? -Nej! Lad min frakke være.
Mini'en var en god idé, men lidt for hyggelig, og nu stank den af syltelage.
Så vi opgraderede bilen.
Allerførst sendte Hilary os til Cerne Abbas i Dorset
for at deltage i rituel folkedans fra forne tider.
Morris er en engelsk folkedans,
hvis historie går mindst 500 år tilbage.
Nogle tror, den øger frugtbarheden, heriblandt en gruppe, der danser
på denne ældgamle kridtfigur med en enorm kølle,
Cerne Abbas Giant. Vi har forstået, kære mor.
-Du må kende den gamle talemåde. -Hvilken?
Man skal prøve alt én gang i livet, bortset fra
incest og morris-dans.
Det ændrer sig i dag.
Morris-dans, for at undgå misforståelser.
Dette er Wessex Morris Men, Dorsets mest frygtindgydende bande.
-Bravo! -Åh, goddag.
Goddag.
-Goddag, d'herrer. -Goddag.
Hvor længe har I danset med klokker?
Omtrent 40 år. Jeg er en af de nyere. Nogle har danset længere.
-Jeg kunne blive den næste generation. -Ja, gerne.
-Jeres dans er rædselsfuld. -Nej.
I modsætning til mig. Jeg sagde nej til Vild med dans.
Hold da op.
Jeg fik ondt at min hustru. Vild med dans' forbandelse, I ved.
Hvis en af danserne ville have en affære med dig?
Ja, de ville lægge an på mig, og så ville jeg blive fanget
i et sammensurium af sex og den slags.
Hvor danser I henne?
På toppen af Cerne Abbas. Hvor kæmpen er. Der danser vi.
Fordi I er ældre herrer,
og det hjælper, hvis I danser der?
-Ja. -Det har han haft lidt problemer med.
Jeg har slet ikke haft den slags problemer.
Det er dig, der har et problem.
Hvor er mine børnebørn?
Min majstang virker fint, skal I bare vide.
-Nå, skal vi lufte klokkerne? -Ja.
Godt, nu skal den ivrige hvalp
lære nogle dansetrin af de cider-plettede gamle hunde.
Du skal lære de grundliggende trin.
Det er bare en, to, tre, hop, en, to, tre, hop.
En, to, tre, hop. En, to, tre, hop.
-Må vi bede om noget musik? -Kan vi høre Cardi B?
-"WAP"? -Hvad vil du?
"WAP", "Wet Ass Pussy".
-Hvad taler han om? -Noget lidt mere moderne.
Tag en klassiker.
-"Shepherd's Hey." -Før an. Før an, drenge.
Stille og roligt.
-Denne gang. -En, to, tre, hop.
-En, to, tre, hop.
Kom så, Michael.
Godt. Før man udfører trinene, indleder man dansen
med en spankuleren tilbage. En, to…
-Spankulér. -Nemlig.
Det lyder godt.
Humlen ved morris-dans er, at man skal gøre det hele på samme tid.
Se på mig, alle sammen. Det er bare hofte, hofte, hofte og positur.
Der har vi måske problemet med børnebørnene.
Ja, det kunne godt være.
Jeg forventede det af ham, men ikke af dig, David.
En, to…
Ikke for at kritisere, men du skal gå tilbage på højre.
I guder. Der kan man da tale om en morris-bagsædechauffør.
Ved du, hvordan vi kunne modernisere den og tiltrække de unge?
-Vi forsøger ikke at modernisere den. -En, to, tre. Spark og slut drop.
-Det her bliver vist en hård dag. -Ja, ikke?
Tog han det alvorligt, ville han blive god.
Derinde var han pisseirriterende.
Vil du vise ham, hvordan man gør? Jeg tror nemlig, at…
Jeg bliver vist ikke særligt god.
Jeg tror faktisk, du kan blive bedre.
En, to og et spjæt.
Du har det ikke fra fremmede.
Nogle har medfødte anlæg og lærer dansen hurtigt.
Nu.
Nogle må man bare lære det trin for trin.
Det var forkert. Om igen.
Det bliver værre og værre.
Tilbage. En, to og spjæt.
En, to, tre, hop. En, to, tre, hop.
Vi skal nå meget før frugtbarhedsdansen.
Hvor mange uger har vi til det?
Man kan danse med et smil og vinke med lommetørklædet,
men det er ikke morris-dans, medmindre alle gør det sammen.
Og bagud, to, tre. Spankulér tilbage.
Bliv dog voksne!
-Vi tager en kort pause. -Vi er ved at lære det.
Så skal vi i bad. Store fyr.
Skal vi bytte skjorter?
Godt.
Af med klokkerne. Ingen ranglen i badet.
Vi kom som morris-drenge og gik som morris-mænd.
Nu kunne jeg iføre mig tøj, der ville tiltrække damer som fluer.
Jeg er mest bekymret for, hvordan vi deles om groupierne.
Når vi er færdige med frugtbarhedsdansen,
vil der ikke være nogen kvinde i miles omkreds, som ikke er blevet gravid.
Jeg er klar til at gå i gang.
Nu skal jeg bare hente resten af slænget. Altså Jim, Rolf,
El chapo, Cider-monsteret, Shagga og Shakiel.
Mine brødre i ånden. Jeg skal lige tisse, før vi kører.
Ja ja, jeg kommer. Jeg tisser lige.
Vi mødes i bilen. Godt, jeg er næsten færdig.
På vejen rullede et klassisk britisk uvejr ind over os.
Selvom morris-drengene ikke veg tilbage for lidt blæst,
fik vindbøjtlen kolde fødder.
-Kommer du ud af bilen? -Nej, jeg gør ikke.
-Vi skal danse nu. -Ja, men jeg nægter at gå derud.
-Hvorfor? -Det blæser sgu for meget.
Du giver ikke megen faderlig støtte.
Undskyld, venner. Hvordan starter vi? To, to, to?
Lommetørklædet ind. Mærk rytmen, mærk din glans,
pas godt på jeres døtre, nu er der morris-dans.
Så er der lommebillard.
Mens far heppede fra sidelinjen, skulle vi vifte med snotkluden.
Spankulér tilbage.
Og spjæt.
Fortsæt.
-Tilbage, drej rundt. -Fremad.
Og Jesus græd.
Åh nej, hans hat fløj af!
Morris-dansen skal danses, som om ingen så på.
Bortset fra den klamme mand i bilen.
Det er svært at se, da jeg danser så elegant,
men i kampen mod vinden gik jeg til sidst helt amok.
Alle ind.
Hænderne i vejret.
Og ned.
-Før an. -Sådan!
Vi følger efter dig.
Godt, Cider-monster, hvor er efterfesten?
Det hedenske ritual havde virket.
Da frugtbarhedspatruljen skulle på druk,
kom solen frem, og det gjorde far også.
Føler du dig mere frugtbar efter al den ballade?
Ja, det tror jeg.
Jeg bør nok gå mere op i det, hvis jeg skal mærke det fulde potentiale.
I guder.
Jeg kan mærke dens energi.
Århundreders
hedenske energi ruller gennem mine årer.
Du er ved at blive tosset.
Jeg er en morris-mand nu. Jeg har fundet mit kald.
Hvor jeg end tager hen, vil de hviske mit navn.
"Der er han. Klokkemanden."
-Nok snarere enden på klokkerne. -Far?
Med duften af hø, der stadig pirrede vore næsebor,
tog vi dagen efter mod Kent til den næste overraskelse på Hilarys rute.
Jeg må sige, at mor har skuldret det godt.
Du bliver vild med det her.
-Ved du, hvor vi skal hen? -Nej.
Til din helts hjem.
Min helts hjem? Jeg har så mange.
Han får dig til at komme i bukserne.
-Geden. -Jeg går ikke i cowboybukser.
Nej, jeg giver op. Sig det nu bare.
-Winston Churchill. -Fantastisk.
Så sig det til dit ansigt.
Ifølge min far var Churchill den største leder nogensinde.
For mange var han blot en skaldet mand med V-tegn.
Chartwell var familien Churchills hjem i 40 år. Flot rønne.
De kunne nu godt have anskaffet et boblebad.
Goddag. Velkommen til Chartwell.
Skal vi gå op til huset? Glimrende. Så går vi.
Ejendommens leder, Katherine Carter, viser os rundt,
så far kan komme tættere på sit idol.
Her er så dagligstuen.
Det var her, familien Churchill tilbragte megen tid sammen.
Det blev indrettet af Churchills kone, så det er hendes stil.
-Er det Winny? -Det er Clementine.
Det er Winstons kone igennem mere end 50 år.
Jeg troede, hun hed Winny.
Troede du, Winston Churchills kone blev kaldt for Winny?
Ja, det blev hun. Nå nej, det var Winnie Mandela.
-Ja. -Det er Winnie Mandela.
Troede du, at det var Winston og Winny Churchill?
Når du siger det på den måde, ville det ikke gå.
-Clemmy. -Clemmy.
Hvornår startede din interesse?
Jeg læste historie og havde altid interesseret mig for anden verdenskrig.
Så Chartwell er den bedst mulige kombination.
-Du ved altså meget om Churchill? -Lidt, ja.
Sikkert mere end dig.
-Churchills fødselsdag? -30. november 1874.
30. november.
Det holder ikke, hvis hun allerede har sagt det.
Hvad var hans mellemnavn?
-Spencer. -Nå, er det rigtigt?
-Og Leonard. -Ja, og Leonard.
Hvad var hans foretrukne cigarmærke?
-Romeo y Julieta. -Lidt langsomt.
-Godt, lad os se mere af huset. -Herligt.
Kan man dy sig?
Det næste var Churchills arbejdsværelse.
Det var her, Churchill arbejdede hele natten
med taler, artikler, korrespondance og bøger.
Dette var, for ham, Chartwells hjerte.
Churchill-quiz, anden omgang: Hvad var hans motto?
-Giv mig styrke. -"Vi skal kæmpe mod dem på stranden."
-Det vidste du nok. -En klassiker.
Mener du noget andet?
-Nej, men det var ikke et motto. -Det tror jeg.
I Paddy McGuinness' tv-show råber de "Ingen glød, ingen gnist."
Hvem er Paddy McGuinness, en historiker?
-Nej? -Nej.
Han er en af vor tids største tv-værter, og du kender ham ikke.
-Har han med Guinness-familien at gøre? -Nej.
Hvem var premierminister før Churchill?
Neville Chamberlain.
Før ham, Stanley Baldwin. Vil du længere tilbage?
-Nej. -George Washington?
-Altså…
-Han var ikke premierminister. -Nej, præsident.
Men det var han før Neville Chamberlain. Et halvt point, tak.
Jeg vil vise jer noget særligt, hvis I vil se noget ekstra.
Bag denne dør. Har I en idé? Prøv at gætte.
-Et soveværelse? Ja? -Se, hvor opstemt han er.
Se!
Dette værelse har vi kun fremvist
for meget få i de sidste par år,
så det fremstår, nøjagtigt som Winston kendte det.
Må min far lægge sig i sengen?
Desværre ikke. Nej, det må han ikke.
Se. Han har hængt sin far over sengen.
Du har ingen billeder af mig i dit hjem, endsige over din seng.
Og så hænger hans mor til højre for ham.
Så holdt han måske længere, når han var kærlig over for Winny. Clemmy.
Der er et ekstra par døre bag ved mig.
Gad vide, om en af jer har lyst til at se indenfor.
-Værsgo, slå dig løs. -Man skal hive godt til.
-Hvad er det? -Badet.
Churchill var berømt for at gå i bad to til tre gange dagligt.
Han arbejdede også i badet.
Ofte sad en af hans sekretærer lige rundt om hjørnet,
på denne lille stol.
Lidt #MeToo-agtigt.
Hvordan kom han op af det?
Han var ret korpulent. Den der er da ingen hjælp.
Hvis jeg sad i det bad, ville jeg ikke kunne komme op uden hjælp.
Når man når en vis alder,
tænker man kun på, om man kan komme op af et badekar.
Jeg tager et billede af dig på badeværelset.
Hvorfor lige på hans badeværelse?
Fordi vi fik særlig adgang til din helts badeværelse.
Smil. Se glad ud. Skal vi tage et, hvor du lader, som om du skyller ud?
Nej, jeg vil ikke lade, som om jeg skyller ud.
Der har han nok pønset på flere bombeangreb.
Kan du ikke vise en lille smule respekt?
Vi er hjemme hos en betydningsfuld mand, en af historiens største,
og så taler du kun om, at han pønser på bomber.
-Mange tak, Katherine. -Ingen årsag.
Jeg undskylder på hans vegne.
Sidste chance for at prøve sengen.
-Vi tager en hurtig selfie. -Glem det.
-Hvorfor? -Jeg lægger mig ikke i Churchills seng.
Du ville elske det.
-Hvem ville elske det? -Du.
Nej da. Hvorfor skulle jeg vanhellige Winston Churchills seng?
-Du behøver ikke vanhellige. -Det ville være en vanhelligelse.
Et fantastisk besøg. Hvad er nu det?
-Gæstebogen. -En gæstebog.
Man skriver ikke i den. Det er en udstillingsgenstand.
-Det går nok. -Det er kun udstilling, far.
Hvorfor skulle gæstebogen være bag glas, hvis man måtte skrive i den?
-Jeg skriver bare mit navn. -Du er latterlig.
Sådan, lige der.
Skynd dig, ud.
Du har slået en flis af glasset, far.
-Godt. Javel. Det var det. -Du har besudlet Churchills hjem.
-Det er skåret, far. -Ja, jeg ved det godt.
-Vi går ud til bilen. -Du har skændet din helts gæstebog.
Næste gang du skal øve hærværk, må du ikke skrive dit navn.
Meget morsomt.
Så går turen til Devon med dets teborde og Michael Whitehalls fødested.
Selvom det ikke står på skiltene. Der var nok ikke plads.
Vi passerer berømte seværdigheder.
Se, Stonehenge! Skal vi ikke se det?
-Naturligvis ikke. -Jeg har aldrig været på Stonehenge.
-Vi kører bare forbi. -Jeg vil ikke køre forbi. Kør ind.
-Vi har kørt forbi mange gange. -Ja, men jeg har aldrig set det.
Det er et af landets største seværdigheder, og vi kører forbi.
Der er intet at se på stedet, bortset fra en masse sten.
-Sæt farten ned. Jeg vil se det rigtigt. -Nej, jeg vil ikke.
-Jeg har aldrig set det direkte. -Hvad gør du?
-Nej, jeg vil se Stonehenge. -Luk soltaget. Nej!
-Vi går glip af det. -Stop. Sæt dig ned.
-Far! -Sæt dig ned!
Far! Vi gik glip af Stonehenge.
-Det er koldt. -Jeg ville se det bedre.
Jeg er blevet overfaldet af min far.
-Mit håndled er vist brækket. -Nej, det har altid være løst.
Bare fordi du var der, da det blev rejst.
Meget morsomt.
Turen gik mod Burgh Island.
Siden 1929 har art deco-hotellet været et tilflugtssted for de rige og berømte.
Øen er dog mest kendt for at inspirere Agatha Christie
til de romaner, som hun skrev i strandhytten.
Hvor kedelig kan en ferie blive?
To gange om dagen er øen afskåret fra hovedlandet af tidevandet.
-Jack. -Jeg elsker den salte havbrise.
Den er kvart i fem.
-Vi skal nå havtraktoren, af sted! -Jeg er på vej.
Fish and chips.
-Må vi ikke nok få fish and chips? -Nej.
-Jeg er dødsulten! -Vi får ikke fish and chips.
Kom nu, far! Vi er ved havet, så skal man.
-Nej. -Hvorfor?
Vi skal nå en havtraktor. Kl. 17.
Kan du se uret? Den er 16.45.
Det er rigelig tid. Jeg er straks tilbage. Vi mødes dernede.
-Tag den. -Ja, jeg har…
Vær nu ikke dum.
-Du er for meget. -Åh, nogle kufferter.
Jeg ser, om de har pølsehorn eller lignende.
Kom ikke for sent.
-Goddag. -Godaften, hr.
-Kan De hjælpe med kufferterne? -Naturligvis.
Må jeg bede om rødspætte? Og en med torsk.
Og så to portioner… Hvor meget er en stor portion?
-Venter vi på andre? -Ja.
Min stupide søn, som er ude og købe fish and chips.
Han er her forhåbentlig snart.
Nej, det er nøglekortet. Undskyld.
Hvor er min tegnebog?
Hvor fanden bliver du af, Jack?
Godt, lad os få gang i den, okay?
Far!
Bliv her, far!
Kom straks tilbage, Michael Whitehall!
Far!
Hvor har du været?
-Hvorfor kørte du? -Hvor har du været?
-Jeg købte fish and chips. -Tåbeligt.
Det er en offentlig færge. Ikke din private yacht.
Mine fish and chips er spoleret. Jeg er gennemblødt.
-Tag en pomfrit. -Nej, ellers tak.
Imbecil. Det er lige, hvad du er.
Ved du, hvad det betyder, "imbecil"?
At komme for sent til en færge, fordi man skal købe fish and chips,
for så at tabe dem i sandet.
-Jeg har et andet ord til dig. Forræder. -Tåbeligt.
-Det er du. Du lader… -Lad være med det.
-…en mand… -Lad være.
…blive tilbage.
-Du har en pomfrit på skulderen. -Meget morsomt.
Vi kunne ikke tage til Agatha Christies ø
uden at få hele detektivoplevelsen med.
Derfor havde Hilary meldt os til en aften med mordgåder.
Hotelgæsterne agerer skuespillere,
der deltager i en teaterforestilling.
Jeg skulle være stalddreng, og far var pubvært.
Mikey? Er du klar til at tage til herregården med alle snobberne?
Jeg er klar. Jeg er klar til afgang.
Du skulle jo være pubvært. Hvad er nu det?
Jeg er Hercule Proirot.
Sådan er det ikke. Du skal være den figur, du har fået tildelt.
Hvorfor skulle jeg spille pubvært? Skulle jeg stå og sige
"Skal du have en lille fadøl?"
Derfor tænkte din mor og jeg, at jeg skulle være Poirot.
Du har også gjort dig umage.
-Nej, jeg hoppede bare i det. -Hoppede du bare i det der?
Jeg tager ofte et falsk overskæg på om aftenen.
Jeg må indrømme, at det klæder dig.
Du ligner Hitler på ferie. Må jeg høre din accent igen.
Mit navn er Hercule Proirot.
"Proirot"? Nej.
-Proirot. -Proirot?
-Poiroo. -Poirot.
Poirot, ja.
Kostumet er fint, accenten skal forbedres.
For at forbedre sin "Prer-roo"-imitation tog han sagen i egen hånd.
-Hvad gør du? -Jeg ringer til David.
-Hvem David? -David Suchet, naturligvis.
Min ven.
Du ringer ikke til David Suchet. Han tager den ikke.
Jeg ringer til David Suchet, den ægte Poirot.
Du ringer ikke til David Suchet klædt ud som Poirot.
Du kender knap nok manden. Han vil bare tro, at du er bindegal.
Han tager den aldrig.
Han tager den garanteret ikke.
-Hallo? -Pis af.
-Det er Michael Whitehall. -Hvor herligt. Hvad foretager du dig?
-Hej, David, det er Jack. -Hej.
Kan du ikke kalde ham sir David? Vær ikke så jovial over for ham.
Som du nok kan se, spiller jeg Poirot.
Det kan jeg se.
Jeg har lidt vanskeligt ved at ramme accenten,
og jeg tænkte, at du kunne hjælpe mig lidt.
Du ved, naziskurken fra Indiana Jones. Han lød lidt som ham.
-Skal vi se lidt på den sammen? -Ja.
Finder De det svært, "Poirot"?
Je m'appelle Hercule Poirot.
-Je m'appelle Hercule Poirot. -Flot, meget flot.
Ja, det var meget bedre.
Var der mere? Der er så meget, jeg vil prøve, men jeg gør det ikke.
Du ved, hvad jeg mener, men…
Ja, mange tak. Tak for din tid, Sir David.
-Det var skønt at se dig. -I lige måde.
Rar mand.
-Bemærkede du, hvor venlig han var? -Ja, du kender Poirot.
Godt klaret.
Vi havde intet valg. Far skulle indlade sig på et rollespil med fremmede.
Han ville sikkert hellere forgiftes af butleren.
-Er alle blevet betjent? -Ja, alt er i orden.
Godaften, præst.
-Goddag, frue. -Godaften, Simon.
I aftenens mordgåde deltog alle hotellets gæster,
som spillede deres tildelte roller.
Skuespillere opførte de vigtigste scener
og blandede sig med gæsterne, mens de efterlod spor.
Det var en fælles opgave at finde morderen,
som ville blive afsløret sidst på aftenen.
Aftenen blev anført af…
Godaften, alle sammen. Lady Buffy Manger.
…fruen i huset, præsten, stuepigen,
manden med en gin og tonic og, naturligvis, politibetjenten.
Hun går lidt tungt, hende der.
Hun ville ikke kunne bruges i Fodtrin i tågen
eller en af de der mordgåder.
Det lød som en hest. Hun trampede herind, ikke sandt?
Der er noget lusket ved præsten. Ham derovre.
Han har helt sikkert paryk på. Jeg stoler aldrig på en mand med paryk.
Sagde manden iført falsk overskæg. Han er heller ikke en rigtig præst.
-Er han ikke? -Nej, de er skuespillere.
Du har ikke forstået konceptet.
-Det er ren vodka. Det er det. -Han er en fordrukken, klam præst.
Derfor begår han nok frygtelige forbrydelser.
Eller sex. Helt afgjort. Sexmorder.
Jeg kunne lugte hans vodkaånde, da han forgreb sig på mig.
For øjeblikket er han… Han er min hovedmistænkte.
Det interaktive teater prellede af på far
som kun interagerede med sig selv.
Lidt forhistorie er på sin plads.
Velkommen til mit smukke hjem.
I aften skal vi tale om min kære gamle veninde, Rose Dimper.
-Hvem fanden er Rose Dimples? -Ti stille, når hun taler.
En lokal beboer er gået bort
og har efterladt alt til landsbyboerne.
Undskyld afbrydelsen, fru Buffy.
Deres mand er død.
Det viser sig, at afdøde havde en stor gæld og et uægte barn.
Jagten på morderen går ind.
Præsten er uden tvivl varm på fruen i huset.
Mærk dig mine ord.
Jeg må bede alle om ikke at forlade øen.
Godt, lad os få det overstået.
Alt dette er unødvendigt, hr. betjent.
Dette er manden, I søger. Den liderlige præst!
Der tyvstartede du vist på opklaringen.
-Vi har ikke fået spor endnu. -Nå, nej.
Fortsæt. Undskyld.
Mens Poirot spekulerede, kunne stalddrengen nu brillere.
-Må jeg tale med dig, Simon? -Ja.
Ved du, hvem jeg tror, det er? Gartneren Harry.
Han bankede sømmet i stolen. Altså, jeg bad ham om det, men…
det skulle ikke stikke ud, vel?
-Nej da. -Jeg skulle nok få en ny gartner.
Jeg overlader det til dig. Jeg er stadig i chok.
Ja.
Nogle af de andre vil nok blive anholdt for overspil.
Hvis det er forbudt, får du livstid.
-Jeg er vist på god fod med fruen. -Hun er altså enke.
Hun er WILF.
-Hvad er en WILF? -En WILF.
A Widow I'd Like…
Mine damer og herrer. Middagen er serveret.
Jeg har en ny mistænkt. Han lød russisk, fyren der.
Det er receptionisten. Han er ansat på hotellet.
De har sikkert forgiftet ham.
-Goddag. -Goddag.
Far var stadig på sagen.
Sagen om, hvor stangstiv man kan blive under en mordgåde.
Du godeste!
Den store Poirot har vist taget fejl.
-Hvad har du gang i? -Jeg undersøger ham bare.
-Han er død. -Ja, han er.
Præsten er død, din hovedmistænkte.
-Ja. Skuffende. -Stakkels præst. Her er hans bibel.
Du godeste! Cecil!
-Madam Faff. -Politibetjent Bailey, skynd Dem!
Jeg tror efterhånden, at vi skulle have nærstuderet sporene.
-Vi kan vist udelukke præsten. -Ja. Jeg har skiftet mening om ham.
-Nå, har du? -Ja.
-Da du så, at han var død? -Ja, i sagens natur.
Ingen forlader øen, før jeg har opklaret sagen.
Stakkels præst. Jeg tog hans bibel.
Vi kunne måske læse nogle passager på værelset.
Tror du, når han svulmer op…?
Det er ikke en bibel. Det er Alan Sugars selvbiografi.
-Gud fri mig vel. -Mystikken breder sig.
Han tog nok billetten under læsningen.
Mens vi tog for os af hovedretten, mingelerede de mistænkte.
-Hej, Simon. -Jamen, hej.
-Godaften, hr. -Godaften.
-Jeg kan godt lide Deres overskæg. -Mange tak.
-Må jeg tage Deres tallerken? -Ja. Mange tak.
Simon? Jeg tror, at jeg ved, hvem det er.
Det er altså Buffy. Ja, hun har en affære.
-Nej! -Nej.
Jeg har set Gino komme ind ad bagindgangen sent på aftenen.
Nå, har han taget hende i bagindgangen?
Og i hendes soveværelse. Jeg har allerede sagt for meget. Jeg må hellere gå.
Du har sagt for meget.
Alle havde noteret deres hovedmistænkte,
og det skulle afsløres, hvem der havde ret.
Kom her, Kate.
Pansere. Afsløringen!
Ud fra de spor, jeg har set, har jeg fundet frem til, hvem morderen er.
Buffy Manger elskede ikke sin mand så højt, som vi troede.
Hun har rent faktisk haft en affære med Gino.
-Og hun lagde an på mig. -Og hun lagde an på ham.
Hun klæbede til mig.
Jeg tror nu ikke, at hun er morderen. Derimod tror jeg, det…
…er Kate.
Nej! Hvor i alverden har du den idé fra?
Du godeste.
Kun du har nøglen til trofæskabet, hvor giften stod.
Åh! Bum!
Efter den drejning var gåden løst.
Ingen kunne pisse på den parade.
Hvor skal du hen, Poirot?
Den store Poirot har svaret på gåden.
-Han har fået for meget champagne. -Du er et fjols.
Det er tydeligt, at denne kvinde er uskyldig.
Kvinden, I søger, er denne kvinde!
-Åh nej, De tager fejl! -Den store Poirot ved besked.
-Har du beviser? -Behøver jeg beviser? De er her.
Nej, du skal have beviser.
Politibetjenten har bevist, at det var stuepigen, så det var hende.
-Han er et fjols. -Sådan virker den slags ikke.
Det var stuepigen.
Det var mig, ja. Og I skal ikke sætte mig i fængsel.
-Jeg fordufter! -Grib denne kvinde!
-Nej! -Grib denne kvinde!
Den store Poirot har vidst det hele tiden.
Jeg ville høre det fra hende.
Og til sidst gik hun i panik og tilstod.
-Jeg vidste det. Fra starten. -Naturligvis.
Poirot fik en gyser på kontoret i dag.
Alle store detektiver har dårlige dage. Sådan en dag var det i dag.
Det var den bedste mordgåde.
På rejsens næste etape
sendte Hilary os til familien Whitehalls oprindelsessted: Wales.
Et sted, som er kendt for forrevne kyster, smukke bjerge,
og flere får end mennesker, 3-1. Men vi slår dem stadigvæk.
-Vil du have en skumfidus? -Nej tak.
Hvor lang er køreturen? Seks timer?
-Så lang er den vist ikke. -Det tror jeg.
-Gør du det? -Ja.
Når bedstemor kører, er det nok seks timer.
Jeg vil sove lidt.
Hvad fanden er det? Elefantmanden?
Min rejsepude. Man kan sove overalt. Man kan sove til siden.
Man kan sove overalt.
Du kører igennem en af de smukkeste egne i landet,
men du kan ikke se noget, fordi du er iført en tåbelig elefantmandehat.
Det er ikke en elefantmandehat.
Det er min strudsesovepude. Nu kan jeg ikke sove i en bil foruden.
Den ligner en grå nosse.
-Skal jeg sætte musik på? -Nej.
Jeg har nogle gode numre.
-Jeg har lagt noget, du kan afspille. -Hvad?
Rejsens tema er vores familiearv og den slags.
-Jeg troede, du ville nyde det. -Nej, her er nogle popklassikere.
-Nej, sæt det her på. -Her?
Ja.
Det her?
Kapitel et: Bevar værdigheden.
-Er det gas? -Hvad mener du med gas?
-Det er din indtaling. -Ja.
Har du uploadet din selvbiografi som lyttebog?
Ja, så du kan høre om din familie, din arv og livet som sådan.
Ved du, hvor sært det er? Du lytter rent faktisk til dig selv.
Ja. Ja, jeg læste det ganske vist,
men du ville måske kunne lide det. Hvad ellers?
I det mindste falder man i søvn.
…rejste jeg rundt i landet som giftgasinstruktør i RAF.
Gider du skrue ned for dig selv? Begge udgaver af dig.
…som pilot med en pelsforet flyverjakke.
Michael Whitehall i stereo. Det kan nedbryde en terrorist.
Det var imod…
Det handlede om en spansk film.
Rose Tobias Shaw var en amerikansk produktionsleder med et blakket ry.
-"Nej, men jeg klarer mig nok." -Hvad fanden? Far!
-Hvorfor gjorde du det? -Du skal høre det her.
Det var Judy Dench. Hun er så morsom.
Judy Dench stak hovedet rundt om hjørnet.
"Vidste du, at der er et bryllup i gang derinde?",
sagde hun og forsvandt.
Problemet med St. John's Church, Withyham, er, at den ikke er i Withyham.
Der var en kirke i Withyham, men ikke St. John's…
Efter den historiske rejse nåede vi frem til hotel Palé Hall
for foden af Mount Snowdon.
Vi skulle møde Hilary
for at fejre, at det er mine forældres 35. bryllupsdag i dag.
-Det ser godt ud. -Meget godt.
Det er en stor aften for din mor og mig.
Bryllupsdagen? 35 år?
-Det er stort. -Utroligt.
Hvis du ser min hat uden for værelset, ved du, at vi har gang i den.
Jeg må undersøge, om hotellet har et udhus til mig.
Du har forhåbentligt ørepropper med.
Du kender din mor, når hun først går i gang.
Jeg indlogerer mig måske ikke på dette hotel.
-Vær ikke bange, hvis du hører skrig… -Hold kæft! Se.
-Er det ikke smukt? -Hvor pænt.
Hvorfor bygger man sådan et hus i Wales?
Styr dig. Ingen kommentarer af den slags uden for bilen.
Hr. Whitehall?
-Goddag. -Hvordan går det? Haft en god rejse?
-Glimrende. -Velkommen.
-Hej, hvordan går det? -Godt.
Er der en smuk, ung dame, der venter på mig?
-Sandsynligvis. -En smuk, ung dame?
Omtal ikke min mor på den måde.
-Smuk, ung, velskabt, frodig. -Stop!
-Hej. -Hej!
Hvor dejligt at se dig.
-Vil du kysse Winston? -Nej.
Sig goddag, Winston.
-Hej, min ven. -Du ser fortryllende ud.
Tillykke! Hvordan er det gået?
-35 år. -Lang tid.
-Ikke så længe som 35 år. -Nej, ikke så længe.
-Godt. -Hvor herligt.
Jeg valgte dette femstjernede hotel,
så du kunne spise her i aften og den slags.
-Vores bryllupsdag. -Ja.
Det bliver nok lidt anderledes i år.
Der er en campingplads, som Jack og jeg skal prøve.
Jeg tog altid på camping med jer børn.
Vi kunne genopleve den stemning på vores sidste rejse.
Skal vi campere, mens han bliver på et femstjernet hotel? Ikke dårligt.
-Er du tilfreds med det. -Nej.
Skuffejern.
Men du skal ikke være alene, for…
…Winston skal ikke med på campingtur.
Der er noget andet, jeg vil påpege, Michael.
Du måtte ikke prøve Churchills seng og badeværelse på Chartwell.
Den gode nyhed er, at Churchill har boet her.
Her er en Churchill-suite, hvor han har boet.
Vi rejser altså rundt i landet, for at jeg skal prøve badeværelser og senge,
som er blevet afprøvet af Winston Churchill.
-Korrekt? -Det var tanken.
Godt så. Så vil jeg fejre min bryllupsdag alene,
sammen med en dukke i Winston Churchills seng.
Fortæl ikke til nogen her,
at du skal tilbringe din bryllupsdag i seng med en dukke.
De får måske et forkert indtryk, eller måske det rigtige?
Vi kører til øen Anglesey, hvor mor afslører, at vi ikke bare skal på camping,
men på klippecamping, hvor man sover på en klippeside.
Nej, jeg springer over.
Mor og jeg skal sove højt over vandet og stenstranden,
direkte på klippesiden,
på et usikkert leje, der dingler i et enkelt reb.
Det er vist lige heroppe.
-Goddag! -Jeg hedder Sam.
-Hej, Sam. -Jeg hedder Hilary.
-Ved du, hvad der skal ske? -Det ser farligt ud.
Aftenen nærmer sig, så tiden er inde til bogstaveligt at kaste sig ud over klippen.
Åh nej. Det er faktisk en klippe.
Hvorfor ikke tage det med herop?
Jeg stritter bare med røven, så kan I stille det på den. Så kører det.
Sådan, Jack.
Hold da kæft.
Hvad var det for en knagen?
Hold kæft, Hilary. Intet knager, mor.
Da jeg var sikkert på plads, var det Hilarys tur til at stige ned.
-Jeg skal herover, ikke sandt? -Jo.
Min mor i et stramt antræk, der bliver hejset ned til mig.
Skær nu mit reb over!
Åh nej, jeg skulle ikke være gået først.
Jack!
Få mig ikke til at le. Jeg bliver så slap, når jeg…
Jeg kan hverken se op eller ned.
-Hilary, hold dig til… -Denne side?
Træd forbi den der.
-Godt så! -Nej, du er bag den, mor!
-Det ved jeg godt. -Du hænger for lavt.
-Gå derhen. -Få mig ikke til at le.
Læg vægten der, Hilary.
-Undskyld. -Lavere.
-Okay? -Jeg er hysterisk, undskyld.
Nej.
-Prøv at vende jer om. -Ja, det gør jeg.
En ad gangen. Rolige bevægelser.
Jeg gør det først denne gang.
Hvorfor skal du gøre det først?
Jeg skal bare have det overstået.
Hold nu kæft. Lad være med det.
-Hvad gør du? -Jeg prøver at vende mig.
Hvordan går det, Jack?
-Sådan. -Var det bedre?
-Udsigten er fremragende. -Det her er virkelig ikke mig.
Jeg er vild med det, Jack. Hvor er din eventyrlyst?
På toppen af klippen.
Jeg må sige, du lyder lidt som din far.
-Hvordan går det, hr. Whitehall? -Godt, tak.
-Må jeg skænke en kop te? -Tak.
-Vil han også have? -Ja da.
Du vil gerne have te med far, ikke sandt, Winston?
Det sidste eventyr.
Ja, hvis vi ikke klarer turen op igen.
Jeg taler ikke om dette øjeblik, men hele rejsen med din far.
-Hvordan har den været. -Ja, den har været herlig.
Det var rart at rejse med ham igen.
Jeg er meget taknemmelig for,
at vi er ude og rejse sammen igen.
Det har jo være et besynderligt år.
-Det var også skræmmende. -Det var det da.
-Uden at se jer eller vide noget. -Ja.
Molly, der blev gravid, samtidig med alt det andet.
Lettelsen, da hun fødte,
og hun sendte mig billeder af dig, far og Peggy.
Jeg blev så taknemmelig og glad. At se far holde hende…
-Ja. -Jeg blev helt…
Det glædede mig, at det skete.
Han kom igennem det, og du kom igennem det.
Jeg så, hvor glade I var for jeres barnebarn.
Det var bare en stor lettelse.
Jeg vil aldrig tage det for givet
at hænge ud med dig og far, om det så er ud over en klippe.
Ja, vi fik tid til at tænke i det sidste års tid, og vi traf en stor beslutning.
-Din far har sikkert sagt det. -Nej.
Hvor er det typisk din far.
Jeg bad ham om en enkelt ting.
-Vil I bortadoptere Winston? -Nej.
-I har min fulde støtte. -Det ved jeg godt.
Jeg kører ham til børnehjemmet.
Der kommer nok lidt afstand mellem dig og Winston.
Din far og jeg har besluttet at flytte væk fra London.
-Flytter I fra London? -Ja.
Du har nemlig etableret dig med din kæreste nu.
Molly og Toby har gjort os til bedsteforældre.
Vi synes bare, vi trænger til forandring.
Tænk, at din far ikke har sagt noget! Har han slet ikke nævnt det?
Nej, han har kun sagt åndede vitser om walisere.
Fandens også!
Du har trængt far op i en krog, Winston, og du ved det.
Jeg har dog gjort noget for at fejre det. Jeg har taget aftensmad med.
-Nu kommer den. Er I klar? -Ja! Mange tusind tak.
Husk, at alt, hvad I taber, nok ikke kommer tilbage.
-Jeg har den. -Hvad er der i den?
Der er kinesisk mad fra Gordon Ramsays restaurant, Lucky Cat.
Tager du gas på mig? Er det en uge gammelt?
-Se her. -Jeg spiser det ikke!
-Se nu. -Alt det der?
Det er dejlig mad, se.
Hvor er det ulækkert.
Jeg spiser ikke en slatten gyoza, der har ligget i køleskabet i en uge.
-Bare tag en. -Det er alt sammen koldt og slattent.
Det ligner fars boller.
-Det var ikke pænt sagt! -Hvilket?
-Om maden eller hans boller? -Fars testikler. Det er ondskabsfuldt.
Hvad fanden er det?
-Kan du huske den fisk, du lavede? -Fisken fra vejen?
Har du taget den med til Wales? Den er en uge gammel… Føj!
Jeg får brækfornemmelser.
-Du er et uhyre. -Det er lidt for heftigt, selv for mig.
Jeg brækker mig over en lunde.
Det er på tide, at jeg tager styringen.
Vi skal gøre noget, vi fortryder, om far vil det eller ej.
Du må ikke bide!
Slip!
Skrid nu med dig, Jack. Du skaber bare mere kaos.
Vil du nusses lidt?
-Nej! Flyt den! -Av, far!
Hør her, skrid!
Bedrager!
-Du er en bedrager. -Vel er jeg ej!
Tekster af: Dorte Langberg