Jag förstår inte att du gör det här mot mig...
Efter allt jag gjort för er!
Men, det är jag ju!
Varför lyssnar ni inte på mig?
Jag kan...
Jag...
Jag behöver bara lite mer tid.
Hallå?
Maria... är det du?
Det är skrämmande. Det här är inget skämt längre.
Tjejen, kom hit.
Duktig vovve.
Fin hund.
Nu går vi.
Har du bokat möte?
Släpp in honom.
Arthur.
Jag önskar du vore lika entusiastisk att slutföra din bok, som att komma hit i tid.
Te?
Can, två koppar te.
Kaffe, faktiskt. Svart, inget socker.
-Nå...? -Den är på gång.
Är du säker?
Hur ser siffrorna ut?
Byt inte samtalsämne.
-Du ska ju vara min affärsagent. -Jag ser inget manus.
-Förstår du dig inte på deadlines? -Det är klart jag gör.
Du är en storsäljande skräckförfattare, men du är inget utan din nya bok.
Du sålde filmrättigheterna. Där saknas väl inga pengar?
Nej, det har jag inte sagt. Din senaste bok skapade en hajp.
Därför vill förläggarna ha en till. Du kan bli nästa Stephen King.
Det tvivlar jag på. Jag skulle föredra HP Lovecraft eller Clive Barker.
Det borde förbättra ditt anseende. Sluta dricka till att börja med.
Det blir mycket pengar för filmrättigheterna, men du måste skriva.
-Det gör jag. -Vad är det då? Familjebekymmer?
-Hon tar barnen. -Hur länge?
Jag vet inte. Den här gången... känns det permanent.
-Jag beklagar... -Men jag måste ändå skriva, eller hur?
Vad är det du vill, Brendan? Du är ju författare.
Du är ingenting utan din nya bok.
Har du fått skrivkramp?
Det är inte så illa som du tror.
Har du skrivit nåt?
Du kontrakt på tre böcker och du har en kvar.
Vi har båda skyldigheter.
-Det går inte till så där. -Det måste det. Jag bryr mig inte hur...
Arthur, du måste lugna dig.
Det handlar om väldiga inflytelserika människor som inte godtar ett nej.
-Jag är inte bara pengamaskin. -Vänta... det går att fixa det.
-Hur då? -Ett vilohem...
Ensligt läge, inget internet, inga distraktioner.
Det kan ordnas. Du får Pauls nummer.
-Vem är Paul? -Han har adressen.
Du har tre veckor på dig... annars blir du en föredetting.
Här, ta det här numret... och dra åt helvete!
Trevligt att träffas.
Sir? Är det han?
Ja, i sinom tid...
Hallå?
Är det nån där?
Jag har tillstånd.
Är det nån form av skämt?
Jättekul.
Längre kör jag inte.
-Var är det? -Där nere. Jag kör inte dit.
Nu får du klara dig.
Tänker du hjälpa mig med bagaget?
Jag behöver ett kvitto.
Behöver du hjälp?
Öh... ja.
Jag letar efter en stuga.
Är du ute alldeles ensam?
Jag tänkte fråga dig samma sak.
-Jo, men du är... -En kvinna? Vad artigt av dig.
-Ser du mig som ödmjuk och mild? -Absolut.
Är du vilse?
Ja... Jag letar efter ett ställe.
Taxin släppte mig på fel plats.
Känner du till det?
Stirrar du alltid så på kvinnor?
Nej, jag... Förlåt.
Ingen fara. Jag retar dig bara.
Tack...
Är du bekant med området?
-Varför frågar du? -Jag ville bara veta.
Ville du bara veta?
Ja... du har ett bekant ansikte och...
-Jag borde kanske stoppa där. -Du är fin.
Tack.
Det är inte långt.
Du följer bara vägen... och tar till vänster och sen...
-...följer du vägen till slutet. -Till slutet?
-Till vägens slut. Du har ett fint leende. -Tack.
Du kanske skulle kunna följa mig till stället... jag kanske går vilse.
-Nej, jag ska inte åt det hållet. -Nej, okej.
Men...
-Vi kanske ses igen. -Ja.
-Det vore trevligt. -Oroa dig inte. Jag vet var du finns.
-Jag har ju faktiskt visat dig vägen. -Ja... det har du. Tack.
Var rädd om dig nu. Vi ses senare.
Vad fan, det finns inget wifi.
-Är det till mig? -Brendan Cobbs?
-Ja. Ska jag inte skriva på? -Nej, den är din, kompis.
Hej, mitt namn är Alfred.
Följ mina regler så blir allt bra.
Regel 1: Mata mig med tolv löv, så blir jag tyst och nöjd i tolv månader.
Regel 2: Du måste följa regel 1, annars blir jag inte nöjd.
Regel 3: Du måste följa regel 1, annars...
Regel 4: Du måste följa regel 1, annars dör du.
Hallå?
-Liv kan vara i fara. -I fara? Vad menar du?
-Lyssna på mig. -Det gör jag.
Vem är i fara? Har det här nåt med Arthur att göra?
-Arthur? -Ja, han är min ag...
-Vad handlar det om? -Har du följt regel 1?
Nej, det har jag inte. Borde jag ha gjort det?
-Du måste det. Det måste du. -Okej.
Du måste lugna dig... och gå tillbaka däråt.
Du kanske fortfarande har tid.
Okej, då kör vi igång.
DOCKAN ALFRED
AV BRENAD COBBS
Var det du?
-Var det du? -Vadå?
Lämnade du min grind öppen?
Nej, jag är ledsen.
-Alla djuren slapp ut. -Dina djur?
Ja, min boskap.
-Har du öppnat den här grinden? -Nej, jag är ledsen.
Du är en stadstyp, eller hur?
-Skojar du? -Fruntimmershänder och ömklig.
Skulle inte klara av ett dagsverke.
Och du har den arrogansen.
Gormar och skrävlar som han vill.
Är du alltid så trevlig mot grannar?
Jag ville bara veta om du öppnade grinden. Du sa att det inte var du, så du kan gå.
Tack.
Vänta!
-Se till att följa regeln. -Visst ja, den regeln.
-Varför bryr du dig? -Jag vill bara att du följer regeln.
Förresten... det var en kille här med en galen blick. Känner du honom?
Nej...? Då så.
Ha en bra dag. Fint vapen. Se till att polera upp det.
Ha en bra dag.
Så du hittade hit?
Du...?
-Vad gör du här? -Jag är din granne.
-Granne? -Ja... bondgården.
-Vad gör du här nu? -Jag tänkte välkomna dig.
Välkomna?
-Vad är klockan? -Nio.
Nio?
Jag trodde det var mitt i natten.
-Kanske en annan gång. -Snälla, jag visade dig ju vägen.
Det minsta du kan göra är att ta ett glas med en ensam flicka.
-Vitt eller rött? -Rött.
Så vem är du?
-Jag är författare. -Verkligen?
-Vilken typ av romaner? -Mestadels skräck.
Inte min grej. Det finns tillräckligt med skräck i världen.
-Är det bra pengar? -Skapligt.
-Gillar du det? -Det beror på vilken läggning man har.
Förlåt ordvitsen.
Frustrerad?
Kanske. Skräck var inte vad jag ville göra.
Inte?
Nej, jag såg mig som en Dylan Thomas, eller...
...Ted Hughes.
Men det är ingen som vill läsa sånt... Folk vill ha...
Tillfredsställelse direkt.
Det stämmer. Det handlar alltid om nu, nu, nu.
-Inget tålamod. -Det är synd.
-Så du började skriva skräck? -Ja, det är... lättare att skrämma folk.
Är det?
Tack.
Ja, några ingredienser och bingo, man är hemma.
Du får det att låta lätt.
Jo, men det är inte så svårt.
Din familj då?
Det är en helt egen historia.
Det låter som en intressant historia att berätta.
En annan gång kanske.
Det kanske inte blir en annan gång.
Hurså, ska du... resa nånstans?
-Man vet ju aldrig. -Nej, man gör inte det.
-Varför kopplar du inte av en stund? -Alldeles strax.
Vem är det?
Den där? Det är en mardröm.
Är det allt du ska säga? Han är fantastisk.
Mer?
-Berätta varför du egentligen är här. -Får en flicka inte söka sällskap?
-Jo. -Gift? Barn? Inget dera ?
Jo... det är lite komplicerat.
Var det därför hon lämnade dig? Anden i flaskan?
Vi byter ämne.
Vet du varför det heter "anden i flaskan"?
-För att han sabbar ditt liv. -Intrigen tätnar.
Kom och sätt dig och njut av drinken.
Han är en retsticka, va?
-Jag har ett författarblock. -Och?
Det var min agent som skickade till det här råtthålet.
Antagligen för att jag skulle inspireras.
-Har du blivit det? -Du ser ju vad jag skrivit.
Inspirationen från alla typer av källor, eller hur?
-Du har inte sagt vad du heter. -Nej.
Vem är du egentligen?
-Du har inte följt regel 1, eller hur? -Nej, jag har inte följt skitregeln.
Den handlar om ett en dum lek och det är en dum jävla docka.
Jag ska dricka upp mitt glas och ge mig av härifrån. Åt helvete med deadlinen.
-Deadlinen? -Ja, min deadline för min bok.
För "Dockan Alfred"?
-Ja. -Vad hände i boken?
Det ska jag säga dig.
Författaren kom fram till destinationen, hittade dockan och ignorerade regeln.
"Matt fokuserade hårt på att förstå vad han skulle göra."
"Sen hörde han en knackning." Som Edgar Allan Poe.
En knackning på hans kammardörr.
Ja... vänta.
Sen dök hon upp vid dörren, vacker, hänförande
som om hon skapats av stjärnor.
-Lite övertydligt, va? -Jag ser hur du tittar på mig.
Vad skriver du? "Hon tittade på honom i ögonvrån, och hon sa:"...
Vi ska göra som regeln säger.
-Vad händer annars? -Det vill du inte veta.
Då gör vi det, för fan.
-Vad hände? -Jösses! Jag måste skriva färdigt min bok.
Har du inte gjort det än?
Jo... jag började göra det.
-Började? Har du inte slutfört? -Nej.
Den här tjejen kom över och hon...
-En tjej? -Ja.
-Det här är ingen lek, vet du. -Inte? Mig har du lurat.
Har du börjat med regel 1?
Jag tror att du måste gå härifrån.
-Henry! -Jag måste dra.
Vad har jag sagt om att hänga här.
-Vilka är det? -Frugan och dottern. Vad trodde du?
Jag vet inte.
-Vad håller du på med? -Ja, vad gör du?
Vad sysslar du med?
Håll dig borta från min familj.
Din lilla jävel!
Skål.
Alfred, Alfred, stygga lilla grabb
skrämmer alla fåglar och djuren likaså
Han tog allt barnen hade och rövade bort de små.
Alfred, Alfred stygga lilla grabb
Han tog med honom till huset...
Han återvänder till huset...
En sista natt... vinet från igår.
Han går bort till laptopen. ...lägger märke till att allt som skrivits...
...lägger märke till nånting bakom sig...
Vill du komma ut och leka?
Mr Cobbs... har du följt regel 1?
Ja...
...det har jag.
Du är körd.
Min son... följde regel 1.
Han är borta.
Jag kan inte säga nåt mer. Jag har sagt tillräckligt.
Du... Vänta.
Jag måste få veta...
...mer.
Det är ditt ansvar nu, mr Cobbs. Jag klarar inget mer.
Jag har sagt för mycket.
Alfred, Alfred, stygga lilla grabb
Han skrämmer alla fåglar och djuren likaså
Han tog allt barnen hade och rövade bort de små
Alfred, Alfred, stygga lilla grabb
Vad föredrar du? Ägg, bacon...
...eller blad?
Vad fan håller jag på med?
Du gjorde det här, eller hur?
Men varför Henry? En oskyldig luffare.
Alfred, pojken som dog.
Vem dödade dig, va?
Från och med nu, Alfred... ska jag bevaka dig.
Jag ska bevaka dig varje timme, varje sekund.
Och gör du nåt... finns jag där.
Ja...
Du tror du har kontroll över mig. Jag tror inte det, kompis.
Min pappa kommer och tar dig.
Vill du komma ut och leka?
Det är dags nu... Dags att nöta din skapare.
-Alfred har valt. -Alfred har valt.
-Du blir offret. -Du blir offret.
-Du kommer inte att bli bortglömd. -Du kommer inte att bli bortglömd.
-Alfred måste helgas. -Alfred måste helgas.
-Och det börjar i kväll. -Och det börjar i kväll.
Varför offra dem vi älskar...
...när vi kan offra dem vi inte känner.
Din bok är försenad. Deadlinen betyder allt.
Jag behöver mer tid.
Oroa dig inte. Jag måste fundera på det.
Är det hon?
Tyvärr inte. Vi måste hitta nån annan.
-Jag tror jag har honom. -Ska jag skicka efter Alfred?
Gör det. Vi har inte råd att vänta.
Som en liftare.
En man som frågar efter vägen.
Helvete... Jag förtjänar inte det här.
Det har inget med saken att göra.
Det är på begäran.
Snälla!
Gör det inte.
Kom ut och lek.