NETFLIX PREZINTĂ
Ai muncit din greu. Asta e realitatea.
Acum e timpul să te relaxezi
și nu există un loc mai bun de relaxare decât acesta.
Palm Sunshine nu este o casă.
Este un paradis.
Începe-ți ziua cu prietenii lângă piscină
și apoi vino la Sunshine Bistro, la prânz sau cină,
și să te plimbi pe pajiștea de două hectare
înainte de a reveni la bungalowul tău ușor accesibil
cu design făcut de faimosul arhitect Bijan Zanjan.
Dorești să mergi la cumpărături sau la film?
Te va duce acolo Sunshine Shuttle.
Dar de ce să pleci când vezi cine evoluează la Cabaretul Casbah?
Cele mai tari numere din showbiz apar pe scenă cinci seri pe săptămână.
V-ați ocupat de afacere, v-ați îngrijit de familie.
Nu e timpul să aibă cineva grijă... de dv.?
Ați muncit mult
Asta e adevărat
Acum e timpul să vă relaxați
La Palm Sunshine
Cântă Shins.
Sunt super. Stil emo.
E uimitor!
Ești defazat cu doar nouă ani.
Mereu am fost tare, Jeannie.
Da, oamenii tari nu spun că sunt tari.
Ce să ascult, Lawrence Welk?
Adori Lawrence Welk! Adormi pe el în aproape fiecare seară.
Ai văzut filmul?
Filmul?
Da, DVD-ul. Palm Sunshine.
Te pensionezi de la poștă, nu din showbiz.
- Tu ai făcut-o. - Ba nu!
Toate numerele s-au fâsâit, mai puțin Max Becker. Măcar el mai trăiește.
Max Becker nu are un manager nou?
Da, dar nu se știe. Poate îl lasă baltă.
- Mulțumesc. - Salată de pui.
- Pastramă. - Vrem murături bune.
Ce ai pe cap?
E machiaj?
Bunicule, iar ai căzut?
Nu am căzut. Eram deja jos și te rog, nu spune „iar”.
Shecky Greene.
Știi câți de vârsta mea cunosc cine e? NIciunul!
Bob Hope, Lenny Bruce, Richard Pryor,
toți Jack și Jackie.
Jack Slăbănogul, Jack Grasul, Jack Benny,
Jackie Gleason, Jack Carter, Jackie Mason, Jack Chiorul...
Mi-ai îndesat capul cu atâtea prostii
și te iubesc, într-un fel.
Într-un fel?
Uite, poate...
A fost o vreme cu...
- ...cuptorul și e... - Ce vrei de la mine, Jeannie?
Nu vreau să fii singur.
ZIle fericite și o noapte bună plăcută.
EMISIUNEA LAWRENCE WELK
Ești utilizator de cateter?
Dacă l-ai putea ascunde la vedere?
Anul ăsta împlinesc 60 de ani și nu... Nu.
Nu e nevoie să aplaudați.
„Vai, e într-o formă grozavă.
Pariez că are o dietă cu multe fibre.”
Am mâncat o brioșă cu ovăz acum zece ani și încă mă cac datorită ei.
Sunt manager.
În general, mă ocup de comedianți, ca Arty Wise.
Ești fan?
Nu, nu știu cine e.
Toată lumea mai în vârstă decât tine îl știe pe Arty Wise.
L-ai recunoaște pe stradă.
Dar n-o să-l vezi, a murit.
A murit și s-a dus.
Îmi pare rău.
Sunt Al Hart.
Alo?
Nu, sunt liberă. Sincronizare perfectă.
Bună, scumpo!
Ce mai faci?
Ești ocupată?
Mi-ar prinde bine sfatul tău, Lois.
Sunt puțin pierdut.
Nu-mi dai un semn?
Dar fără ploaie.
Am venit pe jos.
Ce să fac, dragostea mea?
Ați muncit mult
Asta e adevărat
Acum e timpul să vă relaxați...
Aș fi vrut să rămâneți la cină.
Miercuri e seara de lasagna.
Seara de lasagna?
- Da! Dle Hart... - Da?
După ce veți vedea complexul,
- ...veți fi impresionat. - Sper.
Cum aș putea să vă arăt mai bine Palm Sunshine
decât punând un locuitor să vă facă un tur?
A chemat cineva un ghid?
Haideți, n-am toată ziua.
De când sunteți căsătoriți?
Nu, e bunicul meu.
Nu-mi pasă.
Nu! Bunicule, vino.
- Doar... - Nu, să plecăm de aici.
Nu, doar... Câteva minute.
Dansatoare go-go.
Haide, să vezi.
- Să plecăm naibii de aici. - Bine.
Asta e sala de mese.
Un cartof pe zi
și supă... făcută din pietre!
E groaznică!
Dar să nu ceri niciodată încă o porție,
altfel te bagă în Cutie.
În ce?
În Cutie! Oamenii mor în Cutie!
Să nu-i lași să mă pună în Cutie.
- Nu doream să... - Trebuie să mă ajuți!
Trebuie să mă ajuți!
Te rog, ajută-mă să-i trimit un mesaj fiului meu!
Te rog!
Nu vreau la Ed Sullivan.
Buddy?
Buddy Green?
Al Hart!
Nu-mi vine să cred!
- Eu... - I-am făcut-o bine!
Mi-ai făcut-o. Nenorocitule, ai îmbătrânit.
- Eu? - Nu te-am recunoscut.
Ești ca o mumie.
De unde știai că vin aici?
Sunt din comitetul de primire.
Ți-am văzut numele pe listă.
Haide.
Ce surpriză!
Locul ăsta e super, vorbesc serios,
și eu am fost cel mai sceptic când m-am mutat aici.
Dar fiul meu a...
M-a convins, înțelegi?
Nu te deranjează să stai cu atâția bătrâni?
Nu spune cuvântul cu „B”.
E jignitor.
Termenul corect e „ante-morți”.
Buddy Green! Nu credeam că te mai văd.
Știu.
Ce s-a întâmplat?
Buddy a fost primul meu client.
Era printre cei mai amuzanți debutanți.
L-am programat.
Au urmat două săptămâni la Elegante,
în deschidere la Al Martino.
Jerry Vale, și era la Copa.
Nu.
Îmi amintesc bine că era Martino, la Elegante.
Era spectacolul meu și era Jerry Vale, la Copa.
N-ai jucat la Copa! Eram managerul tău.
- Ar trebui să știu. - Ești dus cu capul!
- Nu... - Băieți! Bine.
Ce s-a întâmplat?
Am primit apelul.
De la Ed Sullivan?
Visul oricărui comediant.
Era în 1967.
Nu l-am mai văzut.
Deci nu ai fost la Ed Sullivan?
Și ce ai ajuns să faci?
Am devenit podiatru.
Ai renunțat la showbiz pentru picioare?
Da, aveam cel mai mare cabinet din Beverly Hills,
unde nu mergi pe jos.
Dar bunicul tău a fost un mare manager.
Nu așa de bun.
Era un manager slab,
- ...dar era amabil. - Nimeni nu-mi plăcea.
Nu agrea oamenii, doar pe mine.
Nu te-am agreat.
Nu pe mine, dar agrea copiii.
- Nu pe ai tăi. - Ai mei erau groaznici.
Fiul meu era idiot.
Nici nu-și amintea numele!
Ăsta e stilul lui!
Un tip care-și tot schimbă părerea.
Îi spun Agentul.
Al Hart!
E o mare surpriză.
Deci, ce zici?
Cum sunt gagicile?
Bătrâne și excitate.
Deci, ce zici?
Nu e rău.
Cel mai bine e că nu dai bacșiș.
Hai să ocupăm locuri bune.
Sunt gemeni.
Să mă așez.
Știi, mă gândeam că...
că alergatul la maraton e obositor.
Acum, e statul în picioare zece minute.
Buddy, vii?
Da, vin într-un minut.
Bine? Bun, vin imediat.
- Cine e? - Nimeni.
Buddy...
Prietena ta? Ai o prietenă?
Ei bine... Salonul de cocteiluri e încă deschis.
Ia-ți ceva de băut și...
ne vedem de dimineață, bine?
Ți se întâmplă ca atunci când te ridici,
să te prefaci că te uiți la ceva
- ...înainte să te echilibrezi? - Hai, Buddy!
E prietena ta, nu?
Nu!
Nu.
- Buddy? - O amică.
Cred că așteaptă.
Mama ta.
- Da. - Acum, Buddy.
În locul ăsta e frumos
că nu trebuie să înghiți mizerii.
Îl știi pe cel cu tipul care merge la medic
și spune: „Doctore, mă piș non-stop.
Nu mă pot opri, mă tot piș. Ce să fac?”
Medicul zice: „Mai întâi, dă-te de pe covorul meu.”
Bine.
Apropo, am un nou transport.
- Da? - Da, din Canada.
- Bine. - Un loc numit Viagra Falls.
Îmi spui că încă poți...
Uite-așa.
Bine, uneori e așa.
Dar Cialis sau Viagra, uneori ambele...
Doc Run e furnizorul meu.
Dacă o vrei tare, uite cartea mea de vizită.
Mersi. Mersi mult, Ron.
Am un penis semierect 10-15 minute.
E în regulă semi.
Încă ejaculezi?
- Mai poți... - Da.
Mă scuzați. Orgasm. Da?
Dacă pui la socoteală praful.
E groaznic!
Ultima oară când nevastă-mea era încinsă,
eram în pat, a început să mă mângâie pe piept, pe stomac,
și-a băgat mâna mai jos, sub curul meu,
și, dintr-odată, s-a oprit
și am întrebat: „De ce te-ai oprit?”
Ea a spus: „Am găsit telecomanda”.
Ați auzit despre Katz?
- Murray Katz? - Atac cerebral.
L-au dus la Cedars de dimineață.
- Cum e? - Îmi dau cu părerea... nu e bine.
- Și Darlene Lipshaw. - Dansatoarea?
E o dansatoare bună.
Da, era.
A căzut la duș, și-a rupt șoldul.
Altceva?
Și nasul.
Vreau să-ți mulțumesc că ne-ai dat veștile cele bune.
A fost Johnny Sunshine.
Nu e bine.
Știi de Saul Fisher?
A câștigat 5$ la canastă,
s-a culcat și a murit.
Marty Freeman a schimbat rotula.
Și i-au găsit o tumoare în coloană.
Asta e?
Nu e destul pentru tine?
Cred că nu știam că tu cânți la pian.
Încă nu sunt terminat, Buddy.
E... un anotimp nou.
Acceptă.
George Burns. Avea 100 de ani. Nu s-a pensionat niciodată.
Rickles. Nu putea merge, dar îi dădea pe spate.
Mai degrabă mor muncind.
Nu muncești.
Ai idee cât de la modă sunt comedianții bătrâni acum?
Ce?
Boșorogii sunt adulați.
Fumezi iarbă?
- Am un card. - De când fumezi marijuana?
Din 1965, când au apărut The Beatles.
Un podiatru ce fumează iarbă.
- Vrei? - Nu sunt amator.
N-ai încercat niciodată?
Sigur că am încercat!
- Nu sunt amator. - N-ai încercat.
- Am încercat. - Ba nu.
Doamne, ești cel mai jalnic om.
Oi fi tu tare!
Sunt destul de tare.
Oamenii tari nu spun că sunt tari.
Dacă nu mă comport ca un jazzman nu înseamnă că nu-s.
Jazzman?
E termenul tău de comparație?
E cea mai jalnică declarație pe care am auzit-o.
Uite... Putem vorbi despre asta, doar ipotetic?
Despre ce?
Îmi spui că nu-ți e dor?
Puteai fi mare.
Sunt mare.
Glumele au devenit mărunte.
Vezi? Asta e nostim.
Sunt un om amuzant. Îmi făceam pacienții să râdă.
Aveai un har.
Eram doar un alt comediant.
De-abia aveam un număr.
Tu... aveai personalitate și încă o ai.
Și, apropo, ești în mare formă.
M-am retras, Al, acum 50 de ani!
Ce poveste bună de revenire!
Da, de la monturi pe Broadway!
Vezi? Nu te poți abține să fii amuzant.
Sunt un tip amuzant, bine.
Ce-ar fi să-ți fac câteva programări? Ca să testăm piața.
Nu sunt comediant, Al.
Nu sunt!
Nu mai sunt.
Haide, ce ai de pierdut?
Buddy?
Du-te să-i dai din semierecția aia.
Aoleu, îi dăm drumul!
Vine raportul Zilei de Apoi.
Ați auzit de Buddy?
- Ce face? - Nu-i e bine.
Iisuse, Buddy.
O chema Gayle Johnson și...
era minunată.
Am adormit după ce am urmărit Lege și ordine.
Ea nu s-a mai trezit.
Îmi pare rău.
N-am suportat să mai pierd o femeie iubită.
Așadar...
M-am prefăcut că nu o iubeam.
Aș fi murit dacă-i spuneam că o iubesc?
Sunt sigur că știa.
Era singurul lucru care făcea acest loc... suportabil.
Nu e adevărat.
Adori locul ăsta.
Îl urăsc.
Dar spectacolele...
Cântăreți afoni și teatru de păpuși.
Nu sunt pregătit să mor.
Nu vei muri.
Să facem asta.
Ca pe vremuri.
Să ieșim de aici și să mă pui la treabă.
Vorbești serios?
Sunt al naibii de serios.
Te programez în Vegas.
Vom juca în Chicago, New York și...
Buddy, te programez la Tonight Show.
Am gogoși și cafea.
- I-ai spus fiului tău? - Ți-ai sunat nepoata?
Bine, dă-i drumul!
Pe 10$ că nu ajung în Glendale.
Deci, ai măcar un număr?
N-am avut niciodată.
Am 50 de ani de glume.
LAS VEGAS
Ai ratat ieșirea!
Nu mergem la Vegas?
- Practic. - Cum adică, „practic”?
Vegasul e suprasaturat. Eu am ceva mai bun.
Nu m-ai putut programa în Vegas.
Sigur că puteam.
E primul număr după mult timp.
Să stăm puțin la cutie până te pui la punct.
Și unde evoluez?
E în apropiere.
Uite, practic în Vegas.
Ai înnebunit.
Am nevoie de niște rimel.
Ce?
Știi, rimel.
Salut. Evoluăm la Kickapoo Room.
Aici las mașina?
Kickapoo Room? E la Palace, cam la 1,5 km.
- La 1,5 km... - Da.
Așa îți câștigi drepturile.
Sunt singurul care e surescitat...
...când DJ-ul de la radio își întrerupe discursul
prea aproape de începutul melodiei?
„Ascultați 90.1 The Patch
și ne distrăm de minune aici.”
Trebuie să pleci, Mike!
Tracy Chapman stă să înceapă, amice!
Arată-ne sânii, scumpule.
Am fost la școala de teatru și am prins microbul în liceu,
mă refer la tulburarea de personalitate narcisistă.
- Dar... - Nu, te referi la SIDA.
Pentru Dumnezeu!
Pariez că-ți pot băga microfonul în gură.
- Ai emoții? - Nu!
De ce să am emoții?
- Am găsit rimel. - E super!
Super!
Pentru ce e?
Ți-am spus, nu întreba.
Nu cred că ne putem înțelege.
Ca să ne înțelegem, trebuie să uit multe lucruri.
Bine, mă duc să mă bălăcesc într-un râu în stil Virginia Woolf.
Succes la următoarea ardere de cărți. Mulțumesc.
Sunt Paula Poundstone.
O seară frumoasă și aplauze pentru următorul amărât...
Buddy Green!
Nu merită. Urcă în mașină și pleacă.
Mulțumesc.
Văleu!
Bine.
Uite cum stă treaba.
Nu am mai fost pe scenă de...
50 de ani.
Nu glumesc!
Făceam asta ca meserie,
iar acum m-am decis să revin și s-o fac pentru a râde.
Nimeni nu râde!
Bine. M-am interesat de întâlnirile pe internet
și chiar am găsit o fată simpatică...
la Souplantation.
Pentru că bătrânilor le place supa.
Îmbătrânesc.
Și numărul tău.
Cei de la laborator au fost drăguți să te lase la spectacol.
Apropo, frumoasă frizură.
Unde te tunzi? La NASCAR?
Bine, ar trebui să-l las în pace.
Nu și-a tras-o de când a ieșit de la pârnaie.
Și eu pot vorbi. N-am mai făcut sex din timpul Watergate.
Glumeam.
Soției mele îi plăcea.
Poziția ei preferată era a misionarului.
Cu ea pe spate, în pat,
iar eu sunt în Africa.
Ai făcut furori!
Am făcut show la Palace.
Am fost ca Rickles în rezervație.
E grozav. Să știi
că ne chinuim în orășelele astea,
dar până ajungem la New York,
vei fi în formă.
Ai vești de la oamenii lui Carson?
Buddy, mai ai două emisiuni.
- Fallon. - Vorbim la telefon.
E Vic Lardo.
Rezerva la Letterman.
E prieten vechi și-mi e dator, deci...
Oricum, știu care e situația și sunt interesați.
Mai mult decât atât.
Încearcă să stabilească data.
Asta ar fi grozav.
Fumezi multă marijuana, nu?
E medicinală.
Mă ajută să mă relaxez.
Așadar, unde evoluăm în San Diego?
E mai la sud de oraș.
Un club grozav.
Ai sunat-o pe nepoata ta?
Nu, o sun mâine. Sunt obosit.
Ți-ai sunat fiul?
Nu încă.
Îl sun mâine, sunt prea obosit.
Hei, Al?
Da, Buddy?
Mersi.
Cu asta mă ocup.
SAN DIEGO
L-am întâlnit odată pe Arty Wise în Catskills.
M-a complimentat.
I-a plăcut numărul?
Nu, costumul meu.
N-a spus nimic despre număr.
Omule... A fost ultimul meu client.
S-a retras în culmea gloriei.
Încă primesc apeluri pentru el.
Cred că te-ai enervat teribil când s-a retras.
Nu, de fapt.
Știi care e problema ta?
- Să nu crezi un tip care începe așa. - Ești plin de resentimente.
Ești îndesat...
Îmi face psihanaliza un medic de picioare.
Precum cutiile acelea de alune în care stau îndesați șerpii.
Vine cineva și cere alune
și o deschide și apar șerpi Al peste tot.
Nu știu despre ce dracu' vorbești.
Oricum...
ai remarcat cum mănâncă bătrânii?
Nu.
Nu, stai, mai mult așa.
Exact... Corect. E așa.
Bună!
Știi, am trecut de San Diego de 20 de minute.
Unde e clubul?
Un pic mai la sud.
MEXIC
Suntem în Tijuana.
E un oraș turistic.
E Tijuana!
Nu crezi că au cluburi de noapte?
Știu că au cluburi de noapte!
Am văzut o gagică trăgându-și-o cu un măgar într-un club de noapte aici.
Aici nu se fut măgari, îți promit.
E legal, serios.
Pe dracu'! Citești vreun ziar?
Tijuana e practic o suburbie a San Diego.
Fiul meu stă în suburbii, bine?
Acolo au restaurante Olive Garden!
Mulțumesc. Mă bucur că-s aici.
De fapt, locuiesc în partea aceea a Mexicului numită Los Angeles.
El a stârnit râsete, nu eu. Stați puțin.
Bine, ascultă, mulțumesc.
Cred că pot face asta singur.
Bine? Mulțumesc.
Vedeți? Ne înțelegem.
Avem multe în comun.
Și eu am crescut într-un cartier rău famat.
Sudul Chicago-ului. Un cartier foarte dur.
Dar, ca Tijuana,
este un loc minunat să crești...
dacă ești glonț.
Vă merge destul de prost în SUA.
Fumez marijuana, iar dealerul meu e mexican.
L-am sunat ieri și am cumpărat vreo 50 g de iarbă
și l-am întrebat dacă are hârtii, însă a fugit!
Ai reușit iar!
În Tijuana! Cine-ar fi zis?
Știu, e...
Hei, americanilor!
Unde mergi să te distrezi în orașul ăsta?
Nu putem da un telefon?
Aici e un om bolnav.
Cum merge, Buddy?
Nu se bea apa. Toți știu asta.
Ce?
Mită.
Naționalitate?
Ce credeți?
Ai băut antiacidul?
Da.
E bine.
Am nevoie de somn.
Vei dormi bine diseară în Tucson.
Poți s-o faci.
Bine.
- Bine. - Super.
Să mergem!
ARIZONA
Tocmai din Los Angeles,
aplauze pentru Buddy Green!
Bună!
S-a terminat cu glumele cu asiatici.
Dar să știți că nu-mi plac glumele etnice.
Nu-mi plac. Există o limită fină.
De exemplu, când am venit aici, vă spun,
și nu cred că sunt rasist,
dar când am ajuns aici, m-am uitat la voi
și mi-a venit foamea.
Vic! Te sun din însoritul Tucson.
Da, frumos oraș.
Da, au mare grijă de noi.
Frumoase moteluri!
Da, încet, dar sigur.
Vom fi în Chicago vinerea viitoare.
Reacțiile au fost uimitoare.
Da, adică e o poveste bună.
Ai fi nebun să n-o accepți.
Sunt recunoscător, Vic, rămân foarte îndatorat.
Deci mai stăm vreo zece zile pe drum.
Sigur, glumești? Datele acelea sunt perfecte.
Ai vorbit direct cu Fallon?
Nu, sigur că nu.
Dar lor le-ai spus totul, nu?
Trebuie să fie impresionați.
Da, e o poveste pe cinste, Vic.
BUN VENIT ÎN NEW MEXICO TĂRÂMUL VRĂJILOR
- Ce e? - Nu!
Ce?
La naiba!
Ce ai făcut?
Face asta din nou!
Doamne!
Eu... Tu...
E în regulă, vor... S-a dus.
Suntem bine.
Ai aruncat 30 de grame de iarbă de calitate.
Hei!
Ce e? Ce s-a întâmplat?
Ai adormit.
Cât e ceasul?
Să te întreb ceva.
Așa va fi până la New York?
Pentru că am nevoie de odihnă.
Bine, diseară e Lubbock,
apoi te vei odihni toată ziua în Kansas.
O zi întreagă! În Kansas!
Ești foarte iritabil de când cu Tijuana.
E cu un stat mai departe!
E total în afara drumului.
Nu pot cumpăra iarbă în Texas.
E stat polițienesc. Trebuie să ajung în Colorado.
Willie Nelson n-are probleme să cumpere din Texas.
El are o zi liberă!
Willie Nelson e mereu în turneu.
Am o veste.
Ăsta nu e turneu.
E un marș funebru.
- Am nevoie de iarba mea, Al. - Bine!
Voi cumpăra iarbă pentru tine.
Voi cumpăra o cărămidă de Maui Whoopee.
Te poți opri din mâncatul acelor chipsuri?
Mulțumesc, Al.
BUN VENIT ÎN TEXAS CONDUCEȚI PREVENTIV
Bun, doamnelor și domnilor.
Următorul comediant m-a încântat.
Să îi urăm bun-venit în Lubbock, Texas,
dlui Buddy Greenberg!
Arată-le ce poți!
Sunt Buddy Green.
Fără „berg”.
Bună seara, băieți!
Sunteți din zonă?
Al Hart, din Los Angeles.
Știe vreunul dintre voi de unde aș putea procura...
știți, o cantitate mică de marijuana?
Ultima oară când am fost în Texas,
bărbații și-au adus caii înăuntru și au lăsat nevestele legate afară.
Hei! Ce faceți?
Cum merge?
Ascultați, păreți niște băieți cool.
Caut să cumpăr niște „Maria-Ioana”,
știți, niște ierburi tari.
Iarbă.
Ei bine?
Să învățați!
Cred că Texasul e judecat incorect.
Mereu am apărat Texasul.
Adică, nu cred că ați executa orice persoană de culoare.
Ați auzit de cowboyul care purta pungi de hârtie maro în loc de haine?
A fost arestat pentru fâșâit.
Poate că asta te înveselește.
- Ce? - Scuze.
Glumești?
De unde ai asta?
De la un muzician de jazz.
Da, sigur.
Mersi.
- Mersi, omule. - Stai.
E Jeannie.
Nepoata ta.
- Ce să fac? - Răspunde.
Nu e cam târziu?
Așa e. E foarte târziu.
- E prea târziu să suni. - Dacă e urgență?
De fapt, tu ești singura urgență
și ești viu.
Da, poate lăsa un mesaj.
Am un presentiment bun în legătură cu Kansas.
Buddy, nu te-am mai întrebat.
De ce ai renunțat?
Ei bine...
Aveam o casă în Beverly Hills.
Aveam piscină și în schimbam Jaguar-ul la doi ani.
Aveam o soție, care mi-a făcut un fiu,
care mi-a oferit trei nepoți.
Deci, de ce dracu' am renunțat?
BUN VENIT ÎN KANSAS
„Doar trei lucruri stăteau între mine și Ferma Yasgur în acea vară.
Două dintre ele erau că nu aveam mașină sau bani.
Asta nu m-ar fi oprit s-o văd pe Janis Joplin la Woodstock.
Al treilea obstacol era cel mai dificil.
Aveam 12 ani.
Deci această fată din Overland Park
a făcut ce-ar fi făcut un copil de clasa a VII-a.
A încercat să ia autostopul.
Am ținut degetul ridicat cinci minute înainte să oprească o mașină,
care era un Buick Special din 1965.
Din întâmplare, aceeași mașină condusă de tatăl meu,
ceea ce nu era chiar o întâmplare, deoarece era chiar tata.
N-am mai ajuns la Woodstock,
și am petrecut ultimele zile de vară încuiată în dormitor,
visând la Janis, care avea să moară peste un an.”
Aici se încheie capitolul.
Mulțumesc.
Mulțumesc!
Ce drăguț! Mulțumesc.
- Se poate să... - Te rog.
Mi-a plăcut lectura.
Mersi, e o operă în lucru, ca viața mea.
Apropo, eu sunt Al. Al Hart, din Los Angeles.
- Doris Lovejoy, din... - Overland Park?
- Da! - Lovejoy...
E numele tău de scenă?
Nu, am origini indiene.
- Lovejoy din tribul pawnee. - Da!
Al Hart din Los Angeles, ce te aduce în Kansas City?
Sunt în turneu.
Știam că ești vedetă rock.
Mai degrabă, bunicul lui Elvis.
De obicei, nu sunt atât de direct.
Doris, ai vrea să iei mâine cina cu mine?
Nu știu, Al, e foarte îndrăzneț.
Ai dreptate.
Dar atunci... O supă?
Vrei numărul meu de telefon?
Puteți avea mai mult timp să exersați lovitura
cu Potty Putter, noul joc de golf de toaletă,
care vă permite să exersați... pe toaletă!
Potty Putter are covor verde propriu...
ZONA METROPOLITANĂ
Acum exersați jocul în timp ce vă ocupați de cealaltă treabă.
Țintiți și nimeriți mingea în cupă.
Gândiți-vă la cât exersați, cu doar 19,99 dolari.
NU-MI PLACE CÂND OAMENII SPUN „IDEM” CE PORȚI?
Nu atingeți telecomanda!
Urmează sunetul șampaniei la The Lawrence Welk Show.
Acum, gazda dv., Lawrence Welk.
Arty Wise?
Îl ador! Îl urmăream la Ed Sullivan.
M-am dus odată să-l văd la Vegas.
Alea sunt relicvele rasiste din familie.
Am vopsit moștenirile de familie.
Deci, cum era?
Arty?
Era un om integru.
A rămas cu mine.
Ați sunat la Al Hart, Al Hart Management.
Lăsați un mesaj după semnal și vă sunăm imediat.
Dar tu? Cu ce te ocupai pe vremuri?
Probabil îl programam pe Pat Henry pentru Sinatra, la Fontainbleu.
Uau!
Ești atât de tare!
Sincer, n-am fumat niciodată iarbă.
Cum se poate?
Nu-mi place să-mi pierd controlul.
Bine, trage. Așa. Uau!
Așa, bine.
Ține-l în tine.
Ai tras bine!
Parcă era o țeavă de eșapament.
Mai tragi o dată și ești gata.
Poftim.
E bun. Minunat...
Doamne! Știu pe cineva care te va adora.
Eram profesoară de arte înainte să mă pensionez.
Pictam, dar acum fac astea.
Sunt superbe.
Mulțumesc.
Nu, serios.
Sunt ca... Rodin, combinație cu Larry Flynt.
E minunat că voi faceți asta.
Cred că e emoționant să reveniți în turneu.
De ce a renunțat înainte de Ed Sullivan?
Ai zice că ar fi vrut să termine în forță.
E o întrebare bună.
Nu știu.
Vezi ce se întâmplă când pierzi controlul?
Hei, unde ești?
Trebuia să luăm cina.
Ascultă, Buddy,
te superi dacă mănânci singur?
De ce? Ce se întâmplă?
E o poveste lungă.
Am cunoscut pe cineva.
E o nebunie!
Stai așa.
A avut orgasm.
Explic mai târziu.
Poate comanzi serviciul în cameră. Ce zici?
Sigur, le cer să-mi trimită un file și o pipă de iarbă.
- Mă simt cam ciudat, Doris. - Da.
Ce faceți?
Sunt sătul.
Ador grătarul.
Uită-te la stele.
Uau!
Ce faci?
Uneori, în momente speciale,
îmi place să simt pământul. Ar trebui să încerci.
Nu-mi scot niciodată pantofii la prima întâlnire.
E o întâlnire?
Nu știu.
- Ei bine... - Este?
Orice ar fi, e un moment special.
Nu crezi?
Mda.
E foarte plăcut.
Unde mă aflu?
Ți se pare nostim?
Un bătrân e pierdut și ți se pare nostim?
Eu l-am descoperit.
De două ori.
Bine!
Deci, care e planul tău?
Sau improvizezi?
Ce vrei să spui?
Cu fata.
Ce faci?
Nu știu.
În viața mea n-am agățat niciodată pe stradă.
Va veni până la New York cu noi?
Te-ar deranja?
Nu, e viața ta.
Vezi?
Te deranjează.
Voiam să vorbim despre anumite lucruri...
Ce lucruri?
Lucruri de... discutat.
Atunci, să vorbim.
Las-o baltă. La naiba cu mine!
Bun, Slim Jims, Cheetos, șorici, fursecuri!
Bună!
E casa Palmer.
Te-am programat la Empire Room.
- Mai știi runda cu Al Hirt? - Bobby Hackett.
Prostii!
Dl Kelly a fost aici.
Ai fost în program cu Barbra Streisand.
Probabil avea 19 ani.
Am vrut să i-o trag.
Pe atunci, acolo era Gate of Horn.
Ai deschis la Peter, Paul și Mary.
Trioul din Kingston.
Toate acele cluburi super... Nu mai sunt.
Unde se duc oamenii acum?
- Ce faci? - Nu știu.
De ce nu ești acolo, cu ea?
Nu știu.
Nu asta e ideea?
N-am discutat.
Eu sunt fără exercițiu, nici nu știu ce fac.
Nu e clar că vrea
- ...să petreacă noaptea cu tine? - Nu știi.
Atunci, de ce dracu' ar fi aici?
- Nu vreau să mă fandosesc. - Doamne!
Ești nebun!
Băieți, o lăsați mai moale?
- Ce e? - Nicio grijă.
Întoarce-te în cameră.
Te crezi tare pentru că apari la Jerry Springer!
- Ratatule! - Dacă refuză?
Nu suport respingerea.
Atunci poți petrece noaptea aici, cu mine.
Întreab-o tu.
Întreab-o unde dorm, atât.
Nu... Hei, nu!
Scuze, nu vreau să știu.
Uite, Al...
e un spirit liber hippie, iubitor, care a fost la Woodstock.
Dacă nu intri tu, intru eu.
Trebuie să răspund.
Vic! Ce mai faci?
Îți așteptam telefonul.
Da. Ce mai știi?
Îmi pare rău.
Pe cine păcălesc?
Nu poți băga pe cineva așa la The Tonight Show.
Uită-te la câte ai realizat.
Aș spune că ai avut mare succes.
Cred că e minunat că faci ceea ce-ți place,
dar cum e când nu mai poți?
Nu voi juca niciodată canastă!
Nu voi mai lua autobuzul la mall!
Știu doar cum să muncesc.
Nu știu cine sunt fără asta.
Știi ce fac când am de luat o decizie dificilă?
Ciuperci.
Ciuperci?
Iisuse! Mă îndrăgostesc de un dealer.
E o noapte frumoasă, Al,
și se întâmplă lucruri bune când ne relaxăm.
Bine.
Mă gândesc la un cântec.
Ce?
Mă gândeam să introduc un cântec.
Cred că va fi super pentru The Tonight Show.
Nu-mi place.
- De ce nu? - Nu-mi place să cânte comedianții.
Urăsc musicalurile.
Când cineva începe să cânte fără niciun motiv...
Asta mă întristează.
Ador musicalurile.
Cum te simți, Buddy?
Ca un supraveghetor în noaptea balului.
Doamne, să vă văd!
Ce intrare!
Hei, Jimbo!
Al Hart. Ce mai faci?
Mă simt grozav. Să-ți prezint pe cineva.
Buddy Green.
- Ce onoare! - Mulțumesc.
Am auzit că te-ai retras câțiva ani, cam toată cariera.
Da, câțiva.
Arăți fantastic, Jimbo. Ai slăbit?
- M-am îngrășat cu 35 de kg. - Asta ziceam.
Arăți bine pentru un gras. Hainele îți stau bine.
- Le-am cumpărat la mâna a doua. - La modă în 1985.
Ce-ți mai face soția?
M-a părăsit acum doi ani.
Drum bun.
- Nu-mi plăcea de ea. - Hei!
Îmi furi partea?
Stai așa. Agenții e rolul tău? Îl credeam al lui Al.
Al nu știe să fie amuzant.
Cred că e hilar.
Pentru un manager, dar ca manager...
Te-a programat aici.
Ne-a condus aici.
- E un șofer groaznic. - A condus din LA!
Ca un pilot.
- Bine. - Jimbo, ea e Doris.
Doris, Jimbo.
Eu sunt mascota!
Uită-te la tine! Ești frumoasă. Să-ți rozi unghiile de ciudă.
Cum adică?
Bine, să-ți arăt cabina de schimb.
- Hai, revenim curând. - Da, venim imediat.
Încep să simt furnicături.
Ce frumos arăți! E o rochie superbă.
Nu știu, mă simt...
Uite ce culori, chiar și seara!
E bine.
Mă simt liber ca pasărea cerului.
Bunicule!
Cât de tare e chestia asta?
Nu cred că ai încă halucinații.
- Hei! - Jeannie!
Bună!
Ce faci aici?
- El e Charlie Green, fiul lui Buddy. - Salut!
E adevărat?
- El e Charlie Green? - Da.
E adevărat?
Îmi amintesc când erai doar o fetiță.
Glumesc, Charlie. Tatăl tău vorbește mult despre tine.
E bine?
E în mare formă.
Tocmai a intrat, dacă vrei...
- Bine, intru. - Bun.
- Tatăl meu e înăuntru. - Bine.
Ai devenit un tânăr pe cinste, Charlie.
Bine.
E cam scorțos, nu?
E supărat. N-ai sunat deloc.
- N-am sunat? - Știi asta.
- Puteam jura că am vorbit. - Bunicule!
Am auzit multe lucruri minunate despre tine.
Mulțumesc.
Scuze, cine ești tu?
Sunt Doris.
Am cunoscut-o în Kansas.
Nu e rea, nu?
Bunicul e încă pe val.
Bunicule...
Putem vorbi puțin?
Sigur, vorbiți. Merg să mângâi calul.
Bine.
Îl cheamă Lincoln, ca pe Abraham.
Nu sunt înrudiți.
CABINĂ BUDDY GREEN
Mă bucur să te văd, puștiule.
Mă bucur să te văd, tată.
Dar ce naiba faci?
Sunt în turneu.
De când tatăl meu,
dr. Edward Green, podiatru, e în turneu?
Nimeni nu și-a întrebat părinții:
„Ce făceai înainte să devii părinte?”
Asta făceam, Charlie.
Nu înțeleg.
Eram comediant.
Și puteam deveni mare, sau poate nu.
Dar nu am rămas la asta destul ca să aflu.
Despre ce dracu' vorbești?
Îți pierzi și tu mințile?
Aveam un verișor, Murray.
Și-a părăsit soția și copiii și s-a mutat cu un bărbat, Little Leo.
Nimeni nu l-a întrebat pe Murray: „Ce făceai înainte să fii părinte?”
Și tu ești gay, tată?
Nu.
Sunt un comediant închistat.
Viața aia nu e de mine, scumpo.
Parcă eram un deținut.
Deci l-ai târât pe Buddy în asta?
Nu l-am târât nicăieri. A venit.
A fost ideea lui.
Poate că i-am pus-o eu în cap, dar el a decis.
Nu ar trebui să se epuizeze.
Să se epuizeze? Acasă făcea sex în fiecare noapte!
Nenorocit norocos!
Bine. Bunicule, e periculos!
Cum să fie periculos? E într-o formă mai bună decât mine.
Nu știi, nu?
De ce ești atât de supărat? De ce?
Serios? Nimic nu are niciun sens?
Bine.
Dispăruseși. De tot.
Acum aflu că ai o viață secretă de Roger Dangerfield,
și să fiu încântat că te-ai regăsit la 80 de ani?
Da.
Charlie, știu ce fac,
sunt adult.
Și ești un om bolnav.
De ce amintești mereu de asta? Ce legătură are?
Mă simt bine.
Doamne...
E pancreatic.
Iisuse!
E cel mai urât. Eu...
Charlie crede că drumul l-ar ucide.
Nu știu cum să analizez asta acum.
Bunicule, te simți bine?
Uite. Te simți bine?
E de la ciuperci.
Cât de grav e?
În stadiu terminal.
Cum adică, ciuperci?
Când eram mic, prietenii mei voiau să mănânce la noi acasă.
Nu înțelegeam de ce, deoarece mama nu era mare bucătăreasă.
Dar aproape zilnic,
cineva întreba: „Charlie, pot veni la cină?”
O clipă, credeam că sunt popular.
Îi făceai să râdă.
Erai cel mai amuzant tată din lume.
N-ai renunțat la carieră.
Doar ai găsit... un alt public.
Vreau să aibă și copiii mei experiența asta.
Merită să râdă așa.
Încă nu le-au auzit pe toate.
Hei...
Iisuse, haide!
Nu dramatiza atât.
Ce să fac?
Charlie, am avut o viață super.
Nu am trăit exact cum credeam,
dar măcar lasă-mă să mor cum vreau.
Trebuia să-mi dau seama, la câtă iarbă fumează...
Spune că e medicament.
Al, e pregătit. Vă conduc la masă.
Mascotă?
Ce mai faceți?
Revine pe scenă, după 50 de ani.
După 50. Adică 5-0.
E tare ca infarctul. Sper să nu facă unul.
Doamnelor și domnilor, urați-i bun venit pe scenă
lui Buddy Green!
Vă iubesc.
Bine, uitați cum e.
Ai înnebunit.
Când ziua se transformă în noapte
Și soarele nu se mai vede
Și luna...
Cântă?
Nu.
Nu, halucinezi.
Când trupele încep să cânte
Și publicul începe să se legene
Emoțiile mele nu mă lasă
Mi-am găsit calea
De lumină...
Vezi asta?
Nu.
Dar norii mereu se risipesc
Și știm că e adevărat
Când pașii ne sunt fierbinți
Dar publicul nu este
Nu am noduri în stomac
Mi-am găsit locul
Pentru că viața te va lovi
Nu te împotrivi sau fugi
Doar să găsești
Lumina ta
Dle Sullivan? Ed?
Bunicule, unde mergi?
Al, mersi că l-ai făcut pe tata atât de fericit.
Hei, Buddy!
Ai muncit mult
Asta e adevărat
Acum e momentul să te relaxezi
Știi ce-ți trebuie, Al? Trebuie să mergem la dans.
Când viața te amenință cu arma
Și nu mai e amuzantă
Și lumea cântărește o tonă
Găsește soarele
Când o fată întâlnește un băiat
Cine suntem noi, să întrebăm de ce?
Dacă sărim, putem zbura
Și eu sunt în ceruri
Viața e despre lucrurile la care
Nu ne uităm când trecem prin ea
Mergi
Când renunți la zbor
Și ieși din scenă
Când ești îmbrăcat în alb
E în regulă
Ți-ai plătit datoriile
Nu există regrete
De la cel mai de jos la cel mai de sus
Doar ține-te bine
Și găsește-ți lumina
Găsește-ți lumina
„Dragă Al, nu mă pricep la despărțiri.
A fost cea mai frumoasă noapte în mulți ani.
Ești uimitor,
dar tu și Buddy aveți nevoie de spațiu.
Ține minte să-ți scoți uneori pantofii și să simți pământul.
Cu drag, Doris.”
Unde ai dispărut aseară?
Cel mai bun spectacol din viața mea.
Unde ai găsit-o?
Credeam că am pierdut-o.
Stai puțin...
Ai văzut asta?
A doua pagină a rubricii divertisment.
Oamenii lui Fallon o vor adora.
Dacă plecăm în turneu acum, ajungem la Youngstown la cină.
- Ajungem la New York la cină... - Nu se poate.
Ce?
Vic n-a reușit. Îmi pare rău.
Uite, am reușit. Am jucat peste tot până la Chicago.
Să ne întoarcem să sărbătorim.
Ce dracu' e asta?
Crezi că mă interesează The Tonight Show?
A fost oricum ideea ta!
Eu merg la New York!
S-a terminat, Buddy.
E timpul să... te pensionezi.
M-ai târât prin cluburi de mâna a treia
ca să-mi vărs mațele,
era să fiu linșat în Lubbock, cu cucoana aia ciudată,
iar acum îmi spui că eu trebuie să mă pensionez?
- Poate de asta te-a concediat Max Becker. - Prostii.
Poate de aia face Max Becker emisiunea Colbert
și tu încerci să mă târăști înapoi în căminul ăla nenorocit.
E o prostie și știi!
Becker e la Colbert. Dă-l dracului. Du-te și tu dracului.
Să mă duc eu?
Tu ești cel care renunță.
Serios? Vrei să vorbim despre renunțat?
Mi-ai tras-o, Buddy.
Acum începem...
- Era să-mi distrugi cariera. - Cutia.
M-ai lăsat cu scula în mână, ca Arty.
Apare cutia cu surprize.
La fel ca Becker.
- Toți mă părăsiți, Buddy. - Cutia cu Al.
Toată viața mea n-am renunțat la nimeni.
Până acum.
Știu că ești bolnav, Buddy.
Mi-a spus Jeannie.
Să-mi bag...
De ce nu mi-ai spus?
Voiam să-ți spun după Kansas.
Dar atunci ai adus fata.
Iisuse, ce căcat...
Rahat cu cancerul pancreatic.
Eu...
S-ar putea să mai am două luni sau un an.
Medicii ăia nenorociți nu se pot decide.
E ca tipul căruia medicul îi spune: „Mai ai șase luni de trăit.”
Iar tipul spune: „Nu pot plăti factura.”
Iar medicul spune: „Bine, îți mai dau șase luni.”
Nu regret alegerile făcute, Al.
Dar...
dacă renunțăm acum,
acela va fi singurul lucru
pe care acest om pe moarte îl va regreta cu adevărat.
Știi cum să profiți de boală!
Stați!
Rahat!
- Rahat? - Rahat!
- Rahat. - Nu vă oprim.
Venim cu voi.
Fără mișto?
- Nu! - Stau în dreapta!
Te voi conduce
Ador asta
Pariez pe ultimul dolar Că-ți vei lăsa grijile
În Chicago
Chicago
Orașul pe care Billy Sunday Nu l-a putut închide...
- Cine e Billy Sunday? - Un nenorocit.
- Băieții și fetele împreună. - Da.
Eu și Mamie O'Rourke
Am dansat fantastic
Pe trotuarele din New York
TEATRUL ED SULLIVAN
THE LATE SHOW CU STEPHEN COLBERT
E instant.
N-am aparat de făcut cafea. Nu-mi place aglomerația.
E o poveste mișcătoare, Al.
Îmi pare rău de tip.
Ar trebui să încerce.
Mai ales la Teatrul Ed Sullivan.
Asta ar fi poetic și satisfăcător.
Dar nu pe locul meu!
Mai ai mulți ani, Max.
Ca să nu mai spunem...
și nu încerc să fac să te simți vinovat, dar îmi cam ești dator.
Îmi pare rău, amintește-mi.
Nu ai primit cei 10%?
E vreo datorie despre care nu știu?
Știi despre ce vorbesc.
- A fost... - Auzi, Max,
n-am venit aici căutând scuze sau vreun ajutor.
Am venit să apelez la tine... ca la o ființă umană.
Nu sunt o ființă umană! Sunt un comediant.
Un comediant cu mari probleme cu banii!
Dacă mă simt prost că te-am părăsit?
Sigur. Îmi pare rău și pentru prietenul tău.
Dar...
Dar prea rău!
Am două ipoteci pe care nu mi le permit,
am două foste soții,
care sunt niște vampiri adevărați,
și un copil la reabilitare a doua oară.
Ajung la Colbert și cota mea crește.
Profilul meu crește.
Apar ofertele.
Câștig din nou bani.
Îmi pare rău că prietenul tău va muri, dar a avut o șansă.
Am nevoie de asta, Al, viața mea depinde de ea.
Ce vrei?
Cât vrei pentru numărul tău?
Mă mituiești?
Eu îi spun „stimulent”.
Așadar, spune-mi, cât vrei?
Ar trebui să pleci.
Primul comediant programat de mine a primit 50 de dolari.
Partea mea era de cinci.
Se întâmpla în 1963.
Și acei cinci dolari încă stau pe fundul unui cont nefolositor
cu alte milioane, și nu mi-au adus nicio fărâmă de bucurie
dacă nu puteam să-i fac.
Sunt unul dintre cei care n-au muncit ca să trăiască.
Eu trăiesc pentru a munci.
Trăiesc să muncesc.
Dar acum...
Acum nu lucrez.
Trebuie să-mi dau seama cum să trăiesc.
Deci acum nu am o viață nenorocită, Max.
Dar am nevoie de una.
Și tu mi-o vei da.
Te mai întreb o dată.
De cât ai nevoie să ne lași să-ți folosim intervalul?
E The Late Show cu Stephen Colbert.
În seara asta, Ryan Reynolds.
Stephen îi primește pe Bernadette Peters și pe comediantul Max Becker.
În direct de la Teatrul Ed Sullivan, din New York, este...
Cum vă simțiți, dle Green?
Poți opri aia?
Sunteți bine.
Arăți grozav.
Arăt ca un căcat.
Ca un căcat cu moț.
- Dar smochingul tău... - E mai bătrân decât mine.
Măcar ai un număr.
Nu am.
Da, nu ai, pentru că ești senil.
Acest om e un mincinos.
Ryan Reynolds!
Tu ai făcut asta, Al.
Nu.
A fost Max.
Mai ții minte asta?
Da.
Pe ei!
E marți.
E joi!
Cum îți permiți, Ryan?
Hei, Buddy!
Dă-i pe spate!
Hei...
Ce s-a întâmplat cu pantofii?
E o poveste lungă.
Ryan Reynolds!
E o poveste aiurea, oameni buni.
Acum 50 de ani, un comediant a avut șansa să apară la Ed Sullivan
în acest teatru, dar dintr-un motiv anume, nu s-a întâmplat.
Când am auzit că vrea să revină
și să încerce iar după atâta timp,
am fost atât de emoționat
încât am simțit că pot face să se întâmple asta.
Așadar, doamnelor și domnilor,
urați-i bun venit pe scenă marelui Buddy Green!
Mulțumesc.
Mersi.
Sunteți amabili.
Vreau să știți că e prima mea revenire
fără să strige cineva „liber”.
Am tot jucat în ultimele săptămâni,
m-am străduit în cluburi din toată țara,
și am apărut puțin la TV.
Poate m-ați văzut la America are proteze.
Asta e o glumă slabă.
Spuneam multe glume slabe, dar am terminat.
Am terminat cu glumele slabe.
Glumele sunt ușoare, oamenii le trimit prin e-mail,
iar dacă aveți o rudă de vârsta mea, știți la ce mă refer,
pentru că nu e nimic mai periculos decât un bătrân legat la internet.
Știm destule cât să tastăm cuvântul „amuzant” cu un deget...
Managerul meu n-ar fi făcut asta pentru mine.
Nu accept clienți noi acum.
Dacă vreau telecomandă,
îmi pun nepotul să schimbe programul.
Și nu-mi place să râd de bătrâni.
Îmbătrânitul e treabă dificilă.
De aceea suntem nervoși tot timpul.
Și suntem nervoși mai ales pe timp, dar nu te poți supăra pe timă,
așa că ne legăm de chelneri, de copii și de cei care ne iubesc.
Ați văzut vreun bătrân în restaurant, să nu trimită mâncarea înapoi?
„Dă-mi o masă perfectă. Sunt pe moarte.”
De aceea nu mai spun glume.
E o pierdere de vreme.
Viața e o glumă destul de mare.
De aceea avem nevoie de oameni amuzanți.
Nu doar la televizor, ci la muncă, acasă...
la cabinetul medical.
Mi-a luat 50 de ani să-mi dau seama de asta și tot nu pot folosi telecomanda.
Încă un lucru. Ed Sullivan, dacă ne urmărești...
Scuze că am întârziat.
Ne vedem curând.
Domnilor, sunt conștient de veștile proaste
pe care vi le-am dat în trecut.
Dar să vă spun ceva. Nimic, chiar nimic
nu mă putea pregăti de asta.
Ați auzit despre Al?
Se pare că a pierdut totul.
A fost forțat să se mute într-un cămin din Midwest.
Vă imaginați cum e să stai într-un asemenea loc?
Dacă m-aș putea ridica,
m-aș spânzura.
PENTRU PAUL MAZURSKY
Subtitrarea: Cosmin Chiciudean