NETFLIX PRESENTERAR
Du har jobbat hårt, det är ett faktum.
Nu är det dags att slappna av
och det finns ingen bättre plats att göra det på än här.
Palm Sunshine är inte ett ålderdomshem.
Det är ett paradis.
Börja dan med vänner vid poolen,
kom sen och ät lunch eller middag på vår Sunshine Bistro
och se till att ta en promenad ¨runt de fem hektaren med frodig grönska
innan du återvänder till din lättillgängliga bungalow,
designad av berömde arkitekten Bijan Zanjan.
Känner du för lite shopping eller bio?
Låt vår Sunshine-minibuss köra dig dit.
Men varför åka härifrån när du ser vem som uppträder i Casbah-kabarén?
Några av nöjesbranschens hetaste namn uppträder fem kvällar i veckan.
Du har tagit hand om affärer och tagit hand om familjen.
Är det inte dags att nån tar hand...om dig?
Du fick slita och gno
Du är värd lugn och ro
På Palm Sunshine
Det är The Shins.
De är jättebra. Väldigt emo.
Otroligt! Du ligger bara typ nio år efter.
-Jag är alltid hipp, Jeannie. -Är man hipp, säger man inte hipp.
Ska jag lyssna på Lawrence Welk då?
Du älskar ju honom och brukar somna till honom!
Tittade du på videon?
Videon?
Ja, DVD:n. Palm Sunshine?
Man pensionerar sig inte i nöjesbranschen.
-Det gjorde ju du. -Nej, inte alls.
Alla mina komiker dog, utom Max Becker. Han lever åtminstone.
Har inte han en ny manager?
Jo, men man vet aldrig. Han kanske lämnar honom.
-Tack. -Kycklingsallad.
-Pastrami. -Vi vill ha pickles.
Vad har du i pannan?
Är det smink?
Morfar, har du trillat igen?
Jag trillade inte, jag låg redan ner. Och använd inte ordet "igen".
Shecky Greene. Vet du hur många i min ålder som vet vem det är? Ingen!
Bob Hope, Lenny Bruce, Richard Pryor, alla Jack och Jackie.
Skinny Jack, Fat Jack, Jack Benny,
Jackie Gleason, Jack Carter, Jackie Mason, One-Eyed Jack...
Du har tryckt in så mycket skit i mitt huvud. Men jag typ älskar dig för det.
"Typ"?
Du, kanske...
Det var ju den där gången...
-...med spisen och sen med... -Vad vill du, Jeannie?
Jag vill inte att du ska vara ensam.
Ha det så bra och god natt!
LAWRENCE WELK-SHOWEN
Använder du kateter? Hur vore det om den inte syntes?
Jag fyllde 60 i år och jag är inte... Sluta!
Applåder behövs inte.
"Oj, han är ju i toppform. Han äter säkert fiberrik kost."
Jag åt en havremuffin för tio år sen och skiter än, tack vare den.
Jag är manager.
För det mesta åt komiker, som Arty Wise.
-Är du ett fan? -Nej, jag vet inte vem det är.
Nåja, alla som är äldre än du vet vem Arty Wise är.
Du skulle veta om du såg honom. Fast det kommer du inte, för han är död.
-Död och borta. -Det var tråkigt att höra.
Jag heter Al Hart.
Hallå?
Nej, jag är ledig. Perfekt tajming.
Hej, sötnos.
Hur är det? Håller du dig sysselsatt?
Jag skulle verkligen behöva ditt råd, Lois.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Kan du ge mig ett tecken?
Fast inte regn. Jag promenerade hit.
Vad ska jag göra, älskling?
Du fick slita och gno
Du är värd lugn och ro
Jag önskar att ni kunde äta middag här. På onsdagar är det lasagne.
-Lasagnekväll? -Ja. Mr Hart?
-Jag tror att ni kommer att bli imponerad. -Det hoppas jag.
Och hur kan man bättre visa Palm Sunshines ägor
än att låta en av våra gäster visa er runt?
Var det nån som kallade på en guide?
Kom, jag har inte hela dan på mig.
-Hur länge har ni varit gifta? -Nej, det här är min morfar.
Jag bryr mig inte.
Nej, morfar. Kom!
Nej, vi går härifrån.
Nej, vi bara... Ett par minuter.
Gogo-dansöser.
Kolla in dem.
-Nu sticker vi härifrån. -Okej.
Det här är mässen.
En potatis om dan och soppa gjord på sten.
Den är gräslig!
Men be aldrig, aldrig om mer, för då hamnar du i lådan.
-Vad? -Lådan. Folk dör i lådan.
-Låt dem inte sätta mig där. -Nej.
Du måste hjälpa mig. Du måste!
Snälla, hjälp mig smuggla ett meddelande till min son.
Snälla!
Jag vill inte uppträda hos Ed Sullivan.
Buddy? Buddy Green?
Al Hart!
Jag tror inte mina ögon!
-Där lurade jag honom. -Det gjorde du.
-Du är gammal, jag kände inte igen dig. -Jag? Själv ser du ut som en mumie.
-Hur visste du att jag skulle hit? -Jag är välkomstkommittén.
Ditt namn stod på listan.
Kom nu.
Vilken överraskning.
Det här stället är toppen, och jag menar det.
Jag var mest skeptisk av alla när jag flyttade hit.
Men min son bara...
Han övertalade mig.
Känns det inte jobbigt att vara med så många gamla människor?
Använd aldrig G-ordet, det är väldigt kränkande.
Den politiskt korrekta termen är för-död.
Buddy Green. Jag trodde inte att vi skulle ses igen.
Jag vet.
-Vad hände? -Buddy var min första klient.
Ett nytt, roligt komikerlöfte. Jag bokade in honom överallt.
Sen gjorde vi två veckor på Elegante, han var öppningsakten för Al Martino.
-Jerry Vale. Och det var på Copa. -Nej.
Jag minns specifikt att det var Martino på Elegante.
Det var min show och det var Jerry Vale och det var på Copa.
Du var aldrig på Copa. Jag var din manager, jag vet.
-Du är vansinnig. -Hörni killar...
Vad hände?
Jag får samtalet.
-Från Ed Sullivan? -Varje komikers dröm.
Det var 1967.
Sista gången jag såg honom.
Så...du uppträdde inte hos Ed Sullivan?
Vad gjorde du då?
Jag blev podiatriker.
Övergav du nöjesbranschen för fötter?
Ja. Jag hade den största mottagningen i Beverly Hills, där ingen går.
Men din morfar var en jäkla manager.
-Inte så bra. -En jäkla dålig manager men kunde ta folk.
-Jag gillade inte folk. -Nej, men mig.
-Jag gillade inte dig. -Inte mig, men han gillade barn.
-Inte dina. -Mina var hemska. Min son var idiot.
Han minns inte ens vad han heter.
Det här var hans nummer.
-En kille som jämt ändrade åsikt. -Det hette Agenten.
Al Hart!
Vilken jäkla överraskning.
Så vad tycker du?
Hur är brudarna?
Gamla och pilska.
-Vad tycker du? -Inte så pjåkigt.
Det bästa är att man slipper ge dricks.
Kom, vi måste fixa lite bra platser.
De är tvillingar.
Jag måste sitta ner.
Jag brukade tycka
att det var tröttsamt att springa maraton.
Nu är det tröttsamt att stå i tio minuter.
Buddy, kommer du?
Ja, jag kommer strax.
Okej? Jag kommer.
-Vem var det? -Ingen.
Buddy...?
Din flickvän? Har du en flickvän?
Cocktailbaren är fortfarande öppen.
Gå och ta dig nåt att dricka... så ses vi i morgon bitti. Okej?
Blir det så här för dig? När du ställer dig måste du låtsas att du ser på nåt...
-Kom nu! -...innan du återfår balansen?
-Det är din flickvän, eller hur? -Nej! Nej.
-Buddy? -En vän.
-Hon tycks vänta på dig. Din mamma? -Ja.
Det är dags nu, Buddy.
Det bästa med det här stället är att man slipper ta skit.
Har du hört den om killen som går till doktorn och säger:
"Jag kissar hela tiden, jag kan inte sluta. Vad ska jag göra?"
Doktorn säger: "Först måste du kliva av min matta."
Okej.
Jag har fått en ny försändelse.
-Jaså? -Ja, från Kanada.
Från ett ställe kallat Viagra Falls.
-Säger du att du fortfarande kan...? -Så här.
Fast ibland blir det så här.
Men med Cialis eller Viagra, eller ibland båda...
Doc Ron här, han är min langare.
Om du behöver en stake får du mitt kort här.
Tack så väldigt mycket, Ron.
-Man får en halvhård i 10-15 minuter. -Det duger med halvhård.
-Kan du fortfarande komma? -Ja.
Ursäkta, jag menar få orgasm.
Om även damm räknas.
Hemskt!
Senaste gången min fru blev pilsk,
låg vi i sängen och hon började smeka mig på bröstet och magen
och hon gled ner med handen under min rumpa
och plötstligt stannade hon och jag sa: "Varför slutar du?"
Och hon sa: "Jag hittade fjärrkontrollen."
Har ni hört om Katz?
-Murray Katz? -Stroke.
Han är på Cedars-sjukhuset nu.
-Hur mår han? -Min gissning: Inte bra.
-Och Darlene Lipshaw. -Tangodansösen?
-Hon är bra på att dansa. -Hon var det.
Hon trillade i duschen, bröt lårbenshalsen.
-Nåt mer? -Och näsan.
Tack för att du kom med de glada nyheterna.
Det var Johnnie Sunshine.
Inte bra...
Hörde ni om Saul Fischer?
Han vann fem dollar på canasta,
gick och lade sig, vaknade upp död.
Marty Freeman gjorde en knäoperation och de hittade en tumör i ryggraden.
-Var det allt? -Räcker inte det åt dig?
Jag tror inte att jag har vetat om att du kan spela piano.
Jag är inte där än, Buddy.
Det är...ny säsong.
Omfamna den.
George Burns. Han var 100 år. Han gick aldrig i pension.
Rickles. Han kunde inte gå, men han fick folk att skratta.
Jag dör hellre mitt i jobbet.
Du jobbar inte.
Har du nån aning om hur populära gamla komiker är just nu?
Vad?
Det finns mycket kärlek därute för gamlingar.
Röker du gräs?
-Jag har ett kort. -Hur länge har du rökt brass?
Sen 1965, när Beatles började.
En gräsrökande podiatriker.
-Vill du ha? -Det är inte min grej.
Du har aldrig testat, eller hur?
Det är väl klart att jag har!
-Det är inte min grej. -Du har aldrig testat. Det har du inte.
Herregud, du är så tragiskt ohipp.
Som om du vore hipp.
-Det är jag faktiskt. Rätt hipp. -Är man hipp säger man inte hipp.
Jag kan vara jazzmusiker fast jag inte beter mig så.
"Jazzmusiker"? Är det din referensram?
Det var det mest ohippa uttalande jag nånsin har hört.
Du...kan vi bara prata om det, rent hypotetiskt?
Prata om vad?
Säger du att du inte saknar det?
-Du hade kunnat vara stor. -Jag är stor. Men skämten blev små.
Det är ju roligt.
Jag är en kul kille. Jag brukade få patienterna att gapskratta.
Du hade en gåva.
Jag var bara ännu en komiker, jag hade knappt ett nummer.
Du hade personlighet. Det har du fortfarande.
Och du är förresten i kalasform.
Jag lade av, Al. För femtio år sen!
Vilken fantastisk comeback-story.
Ja, från brutna tår till Broadway!
Ser du? Du kan inte låta bli att vara rolig.
Jag är en kul kille.
Varför inte låta mig fixa dig några gig? Bara för att se hur det går.
Därför att jag inte är en komiker, Al. Jag är inte det. Inte nu längre.
Vad har du att förlora på det?
Buddy?
Gå och ge henne den där mosiga halvårdingen.
Okej, då var det dags. Här kommer domedagsrapporten.
Hörde ni om Buddy?
-Hur mår han? -Inte bra...
Jösses, Buddy.
Hon hette Gayle Johnson och...
...hon var underbar.
Vi somnade till Law and Order.
Hon vaknade aldrig.
Jag beklagar verkligen.
Jag klarade inte att mista ännu en kärlek.
Så...
...jag låtsades att jag inte älskade henne.
Hade jag dött av att säga att jag älskade henne?
Hon visste säkert.
Hon var det enda som gjorde det här stället uthärdligt.
-Det är inte sant. Du älskar att vara här. -Jag hatar det.
Men alla showerna då?
Tondöva sångare och dockteater.
-Jag är verkligen inte redo att dö än. -Du ska inte dö.
Vi gör det. Precis som på den gamla tiden.
Vi sticker härifrån och du får sätta mig i arbete.
Menar du allvar?
Jag är lika allvarlig som cancer.
Jag ska boka in dig i Vegas.
Vi kör i Chicago och New York och...
Buddy, jag tänker fan boka in dig på The Tonight Show.
Jag har munkar och kaffe.
-Ringde du din son? -Och du din dotterdotter?
Okej, gasen i botten!
Tio dollar på att de inte tar sig till Glendale.
Så har du ens ett nummer?
Jag har aldrig haft nåt. Jag har femtio år av skämt.
LAS VEGAS
Du missade avfarten!
Ska vi inte åka till Vegas?
-Så gott som. -Vad menar du med "så gott som"?
Vegas är övermättat, jag fixade nåt bättre.
Du kunde inte boka in mig i Vegas.
Självklart kunde jag det.
Första giget på länge. Vi håller låg profil tills du är varm i kläderna.
-Var ska jag uppträda då? -Lite utanför.
-Titta där - så gott som Vegas. -Du är tokig i skallen.
Jag behöver lite mascara.
-Va? -Du vet, lite mascara.
Hejsan. Vi ska uppträda i The Kickapoo Room.
Checkar jag in här?
Kickapoo Room ligger i The Palace, ett par kilometer bort.
-Ett par... -Jag hörde.
Det kallas "att få det man förtjänar".
Är jag den enda som känner adrenalinet pumpa
när radioprataren snackar lite för nära låtens början?
"Du lyssnar på 90,1 The Patch,
och vi har det riktigt mysigt här idag."
Du måste ta dig ut nu, Mike! Tracey Chapman biter dig i baken!
Visa tuttarna, sötnos.
Jag gick på teaterskola och blev smittad i high school.
Jag menar av narcissistisk personlighetsstörning.
-Men... -Nej, du menar av AIDS.
Åh, herregud.
Du fkan säkert ta den där miken i munnen.
-Är du nervös? -Nej, varför skulle jag vara nervös?
-Du, jag hittade mascara. -Å, toppen!
Toppen!
-Vad ska du ha den till? -Jag sa ju att du inte skulle fråga.
Jag tror inte att vi funkar ihop. Då skulle jag behöva få saker olästa.
Okej, då tänker jag vada ner i en flod som Virginia Woolf.
Lycka till med bokbålet! - Tack! Jag heter Paula Poundstone.
Ha det så kul och välkomna näste stackars jävel:
Buddy Green!
Det är inte värt det. Hoppa in i bilen och kör.
Tack.
Åh, wow!
Okej.
Så här är det:
Jag har inte stått på scen på ungefär...
...femtio år.
Jag skojar inte.
Förr levde jag på det här
och jag bara bestämde mig för en comeback för skojs skull.
Ingen tycker att det är skoj.
Okej, så jag har börjat med dejting på linjen.
Jag hittade faktiskt en riktigt trevlig donna på linjen.
I kölinjen på Souplantation.
För gamlingar gillar att äta soppa.
-Jag börjar bli gammal. -Ditt nummer också.
Det var snällt av metatjacklabbet att släppa ut dig för att få se showen.
Och förresten, snygg hockeyfrilla.
Vem fixar ditt hår - NASCAR?
Okej, jag borde låta honom vara.
Stackarn har ju inte fått ligga sen han slapp ut ur finkan.
Jag ska inte snacka, jag har inte haft sex sen Watergate.
Jag bara skojar.
Fast min fru älskade sex.
Hennes favoritställning var missionären.
Det är då hon ligger på rygg i sängen
och jag är i Afrika.
Du var en hit!
Jag var en pajas på The Palace. En lurig lustigkurre.
Det här är toppen. Först blir vi varma i kläderna i småstäderna
och när vi väl kommer till New York är du i toppform.
Har du hört nåt från Carsons folk än?
Du ligger efter med två talkshow-värdar.
-Fallon? -Vi snackar.
Jag snackar med Vic Lardo.
Han bokade gig åt Letterman förr.
Han är en gammal vän och är skyldig mig en gentjänst.
De vet hur det ligger till och är intresserade.
Mer än så.
Jag måste bara kolla datumen.
Jösses, det vore toppen.
Du är visst en riktig haschare, du.
Det är min medicin. Det hjälper mig att slappna av.
Så var i San Diego ska vi uppträda?
Lite söder om stan. En toppenklubb.
Har du ringt din dotterdotter?
Jag ringer henne imorgon. Jag är trött.
-Har du ringt din son? -Nej, inte än.
Jag ringer imorgon. Jag är för trött.
-Du, Al? -Ja, Buddy.
Tack.
Det är det jag gör.
SAN DIEGO
Jag träffade Arty Wise i Catskillbergen en gång. Han gav mig en komplimang.
-Gillade han ditt nummer? -Nej, min kostym.
Han sa ingenting om mitt nummer.
Herregud, han var min sista klient.
Han lade av när han var som bäst. Jag får samtal om honom än.
Du måste ha blivit sur när han lade av.
Inte alls, egentligen.
Vet du vad ditt problem är?
-Lita aldrig på nån som börjar så. -Du är full av bitterhet.
-Det har byggts upp. -Får jag psykoanalys av en fotdoktor nu?
Som en sån där skämtburk för jordnötter som det är små ormar i.
Nån frågar efter jordnötter, burken öppnas och bom! Al-ormar överallt.
Jag vet inte vad fan du snackar om.
Hursomhelst...
-Har du märkt hur gamla människor äter? -Nej.
Nej, vänta. Det är mer så här.
Precis så. Så här.
God dag.
Vet du om att vi körde förbi San Diego för 20 minuter sen?
Var ligger klubben?
Lite längre söderut.
MEXIKO
-Det här är Tijuana. -En turiststad.
Det är Tijuana!
-Tror du inte att de har nattklubbar här? -Det vet jag att de har!
Jag såg en tjej knulla en åsna en gång på en nattklubb i Tijuana.
De har ingen knullande åsna här, jag lovar.
-Det är sjysst, jag lovar. -Så fan heller! Läser du tidningar?
Tijuana är i princip en förstad till San Diego.
Min son bor i en förstad, okej?
Där har de Olive Gardens-restauranger!
Tack! Det känns toppen att vara här.
Jag bor faktiskt i Los Angeles-delen av Mexiko.
Han fick det skrattet, det fick inte jag. Vänta lite.
Okej, tack så mycket.
Jag tror att jag klarar det här själv. Tack för hjälpen.
Vi förstår ju varann.
Vi har mycket gemensamt.
Jag är också uppvuxen i ett sunkigt område.
Chicagos South Side. Ett väldigt tufft område.
Men precis som Tijuana är det ett underbart ställe att växa upp i...
...om man är kula.
Det börjar verkligen bli svårt för er uppe i USA.
Jag röker marijuana och min langare är mexikan.
Jag ringde häromdan, han kom med 50 gram gräs,
jag frågade honom om han hade några papper och han stack!
Du gjorde det igen!
-I Tijuana. Vem hade kunnat tro't? -Jag vet, det är som...
Hallå, amerikaner!
Hörni, vart går man för att ha lite kul i den här stan?
Får vi inte ringa ett samtal?
Vi har en sjuk man härinne!
Hur mår du, Buddy?
Man dricker aldrig vattnet. Alla vet det.
Vad?
Muta.
Nationalitet?
Vad tror du?
Drack du magkuren?
-Ja. -Det är bra.
-Jag behöver bara sova. -Du får sova skönt i Tucson inatt.
Du klarar det.
Okej.
-Okej. -Bra!
Då kör vi!
ARIZONA
Han kommer ända från Los Angeles.
Ge en varm applåd till Buddy Green!
Hej!
Jaha, där rök mina asiatiska skämt.
Men jag gillar faktiskt inte etniska skämt.
Fast gränsen är hårfin.
När jag exempelvis ställde mig här, och jag tycker inte att det här är rasistiskt,
när jag ställde mig här och såg er, blev jag lite hungrig.
JEANNIE
Vic! Jag ringer från soliga Tucson.
Ja, det är en vacker stad.
Ja, de tar väl hand om oss. Vackra hotell!
Ja, sakta men säkert.
Vi är i Chicago nästa fredag.
Gensvaret har varit otroligt.
Jag menar, det är en fantastisk story. Du är dum om du inte tar chansen.
Det uppskattar jag, Vic. Jag är skyldig dig en stor gentjänst.
Vi turnerar i ungefär tio dar till.
Visst. Skämtar du? De datumen vore perfekta.
Pratade du direkt med Fallon?
Nej, självklart inte.
Men du berättade hela storyn för dem?
De måste ju bli rörda av den.
Ja, det är en jäkla story, Vic.
NEW MEXICO DET FÖRTROLLADE LANDET
-Vad? -Åh, nej.
Skit också.
-Vad gjorde du? -Inte nu igen.
Herregud.
Jag... Du...
Det är okej, de åker nu. Där åker de. Vi klarar oss.
Du slängde just bort 250 gram kvalitetsindica.
-Hallå? -Vad? Vad har hänt?
Du somnade.
Vad är klockan?
Låt mig ställa en fråga.
Kommer det att vara så här hela vägen till New York? För jag behöver vila.
Okej, vi har Lubbock ikväll och sen kan du vila hela dan i Kansas.
Åh, en hel dag? Åh, i Kansas?
Du har varit väldigt tjurig sen Tijuana.
-Det är en extra delstat. -Det är en enorm omväg.
Jag kan inte skaffa gräs i Texas, det är en polisstat. Jag måste till Colorado.
-Wille Nelson kan ju skaffa gräs i Texas. -Han får ta ledigt.
Wille Nelson turnerar jämt.
Jag ska säga dig en sak: Det här är ingen turné, det är en dödsmarsch.
-Jag behöver mitt gräs, Al. -Okej!
Jag ska köpa hasch åt dig. Jag ska köpa en hel tegelsten Maui Whoopee.
Kan du bara sluta käka de där jävla chipsen?
Tack, Al.
VÄLKOMMEN TILL TEXAS KÖR SNÄLLT
Mina damer och herrar.
Näste komiker gör mig så förväntansfull.
Välkomna honom på äkta Lubbock, Texas-vis: Mr Buddy Greenberg!
Visa vad du kan!
Det är Buddy Green. Inget "berg".
God afton, killar! Är ni härifrån?
Al Hart från Los Angeles.
Vet nån av er herrar var jag skulle kunna inhandla en liten mängd marijuana?
Senast jag var i Texas,
tog männen med sig sina hästar in och band fast fruarna därute.
Tjena, hur är det?
Läget? Hörni, ni ser ut att vara rätt coola snubbar.
Jag är ute efter att tjacka lite cheeba, ni vet, lite maja.
Hasch? Nå?
Hoppa inte av skolan!
Texas har oförtjänt dåligt rykte.
Jag försvarar alltid Texas.
Jag menar, jag tror inte att ni bara avrättar vilken svart person som helst.
Hörde ni den om en cowboy som bar bruna papperspåsar istället för kläder?
Gripen för att han prasslade.
Det här kanske muntrar upp dig.
-Vad...? -Förlåt.
Skojar du?
Var fick du tag på det här?
-Av en jazzmusiker. -Visst.
-Tack. -Vänta lite.
-Det är Jeannie. -Din dotterdotter?
-Vad gör jag? -Svarar.
-Är det inte lite sent? -Det är sant, det är jättesent. För sent.
-Tänk om det är en nödsituation? -Du är nog nödsituationen, men du lever.
Ja, hon kan lämna ett meddelande.
Jag har i alla fall en bra känsla när det gäller Kansas.
Du, Buddy, jag har aldrig frågat:
Varför lade du av?
Tja...
Jag hade ett hus i Beverly Hills.
Jag hade swimmingpool och ny Jaguar vartannat år.
Jag hade en fru som gav mig en son, som gav mig tre barnbarn.
Så vad fan var det jag lade av?
VÄLKOMMEN TILL KANSAS
"Det stod bara tre saker i vägen mellan mig och Yasgur's Farm den sommaren.
Två av de hindren var att inte ha en bil eller pengar.
De skulle inte stoppa mig från att se Janis Joplin på Woodstock.
Det var det tredje hindret som var värst.
Jag var 12.
Så denna tjej från Overland Park gjorde vad vem som helst i sjuan skulle gjort.
Hon försökte lifta.
Min tumme hann bara vifta i fem minuter innan en bil stannade.
Det var en Buick Special från 1965..
Märkligt nog samma bil som min pappa körde,
vilket egentligen inte var så märkligt, för det var min pappa.
Jag kom aldrig till Woodstock,
jag tillbringade de sista sommardagarna inlåst i mitt sovrum
där jag drömde om Janis, som skulle visa sig vara död nästa år."
Slut på det kapitlet.
Tack!
Åh, tack!
Åh, så snällt. Tack så mycket.
-Går det bra om jag...? -Varsågod.
-Jag gillade högläsningen. -Tack.
Det är ett pågående projekt, liksom mitt liv.
Jag heter Al, förresten. Al Hart från Los Angeles.
-Doris Lovejoy från... -Overland Park?
-Ja! -Lovejoy... Är det ditt artistnamn?
Nej, jag är en åttondel pawnee-indian.
-Aha, pawnee-släkten Lovejoy? -Ja!
Så, Al Hart från Los Angeles, vad gör du i Kansas City?
Jag är på turné.
Jag visste väl att du var rockstjärna!
Mer som Elvis farfar.
Jag brukar inte vara så här rättfram...
Doris, vill du äta middag med mig i morgon?
Jag vet inte, Al, det är väldigt rättframt.
Du har rätt. Vad sägs om...bara soppa?
Så vill du ha mitt nummer?
Du får mer tid att öva på din puttning
med Pottputtaren, det fantastiska, nya spelet för toaletten
som låter dig öva puttning - på pottan!
HÄRLIGT ATT TRÄFFA DIG!
KUL ATT TRFFSA...
Öva puttning medan du sitter på...
DETSAMMA!
JAG AVSKYR NÄR FOLK SÄGER DETSAMMA
VAD HAR DU PÅ DIG?
DU ÄR EN SJUK MAN, AL. SES IMORGON
Strax: Champagneljuden i Lawrence Welk Show.
Och här har vi kvällens värd - Lawrence Welk.
Arty Wise?
Jag avgudar honom! Jag brukade titta när han gästade Ed Sullivan.
Och jag åkte till Vegas för att se honom en gång.
Det där är mina rasistiska familjereliker.
Jag målade mina släktklenoder.
-Så hur var han? -Arty?
Han var reko. Han stannade hos mig fram till slutet.
Du har ringt Al Hart på Al Hart Manegement.
Lämna ett meddelande efter tonen så ringer vi tillbaka till dig.
Du då? Vad gjorde du på den gamla goda tiden?
Jag bokade antagligen in Pat Henry åt Sinatra på The Fontainebleu.
Wow! Du är så hipp.
Jag rökte faktiskt inte ens gräs.
-Hur är det ens möjligt? -Jag gillar inte att tappa kontrollen.
Okej, såja. Wow! Det är rätt.
Håll kvar det.
Det där var bra!
Som att suga på en ljuddämpare.
En till sån så är du klar sen.
-Såja. -Bra. Underbart.
Herregud, jag vet nån som kommer att älska dig.
Jag var konstlärare innan jag gick i pension.
Förr målade jag, men nu gör jag de här.
-De är magnifika. -Tack.
Jag menar det. De är som Rodin möter Larry Flynt.
Jag tycker att det är fantastiskt att ni gör den här grejen.
Det måste vara så spännande att vara tillbaka ute på vägarna.
Men varför slutade han precis innan han skulle till Ed Sullivan?
Man hade ju trott att han skulle vilja sluta på topp.
Det är en bra fråga. Jag vet inte.
Ser du vad som händer när man tappar kontrollen?
Hallå, var är du nånstans? Vi skulle ju äta middag.
Hördu, Buddy,
har du nåt emot att äta själv ikväll?
-Hurså? Vad är det som pågår? -Det är en lång historia.
Jag har liksom träffat nån. Det är helt galet!
Vänta.
Hon kom.
Jag förklarar sen.
Du kanske kan beställa nåt från room service?
Visst, jag ber dem skicka upp lite filé och en crackpipa.
-Jag känner mig lite konstig, Doris. -Ja.
Hur är det med er ikväll?
Oj, jag är så mätt.
Jag älskar grillat.
Titta på stjärnorna. Oj!
Vad gör du?
Ibland, när stunden är speciell,
vill jag bara känna marken. Du borde prova.
Jag tar aldrig av mig skorna på första dejten.
-Är det här en dejt? -Jag vet inte.
-Är det det? -Vad det än är, är det en speciell stund.
Tycker du inte det?
Jo.
Väldigt fint.
Var är jag?
Jaså, det tyckte ni var roligt?
En gammal man som gått vilse tycker ni är roligt?
Jag upptäckte honom.
Två gånger.
Okej!
Vad är din plan?
-Eller improviserar du? -Vad menar du?
Jag menar tjejen. Vad håller du på med?
Jag vet inte. Under alla år har jag aldrig plockat upp en tjej på vägen.
Ska hon följa med oss hela vägen till New York?
-Skulle du ha nåt emot det? -Nej, det är ditt liv.
Ser du? Du har visst nåt emot det.
Jag hade velat prata med dig om vissa saker...
-Som vad? -Grejer...som man kan prata om.
Då pratar vi.
Glöm det. Skit i mig.
Okej, Slim Jims, Cheetos, fläsksvålar, kakor!
-Hejsan. -Hej.
Hej.
Där är Palmer House. Jag bokade in dig i Empire-rummet.
-Al Hirts öppningsakt. -Bobby Hacketts.
Skitsnack!
Mister Kelly's. Du var där samtidigt som Barbra Streisand.
-Hon var nog 19 år då. -Jag försökte ligga med henne.
Där låg The Gate of Horn.
-Du och Peter, Paul and Mary. -Kingston Trio.
Alla dessa fina gamla klubbar - borta.
Vart fan går folk nu?
-Vad gör du? -Jag vet inte.
-Varför är du inte därinne med henne? -Jag vet inte.
Är inte det poängen?
Vi har inte diskuterat det. Jag minns inte hur man gör.
Är det inte tydligt att hon vill tillbringa natten ihop?
-Det vet du inte. -Varför skulle hon annars vara här?
-Jag vill inte verka som om jag tror det. -Herregud, du är så knäpp!
Kan ni vara lite tysta, killar?
-Vad är det? -Bara gå tillbaka in.
Du tror att du är cool för att du är med i Jerry Springer. Idiot!
Tänk om hon säger nej? Jag klarar inte att bli avvisad.
Då kan du sova inne hos mig.
Fråga du. Bara fråga var jag ska sova.
Nej, hallå!
Förlåt, jag vill inte veta.
Du, Al...
..hon är en hippiesjäl som gillar fri kärlek och som åkte till Woodstock.
Om du inte går in dit så gör jag det.
Jag måste svara.
Vic! Hur är läget? Jag har väntat på att du skulle ringa.
Så vad är det senaste?
Jag är verkligen ledsen.
Vem tror jag att jag är? Man kan inte bara få in nån på The Tonight Show.
Men tänk på allt du har lyckats med.
Jag skulle säga att du har varit väldigt framgångsrik.
Jag tycker att det är underbart att du gör det du älskar.
Men vad händer när du inte kan göra det längre?
Jag tänker aldrig spela canasta!
Jag tänker aldrig mer ta den korta bussen till shoppingcentret.
Det enda jag kan är att jobba.
Och jag vet inte vem jag är utan det.
Vet du vad jag gör när jag måste fatta ett riktigt viktigt beslut?
-Svampar. -Svamp?
Jösses, jag håller på att falla för en langare.
Det är en underbar kväll, Al, och bara bra saker händer när man släpper taget.
Okej.
Jag funderar på en sång.
Va?
Jag funderar på att lägga in en sång i numret.
-Det vore toppen för The Tonight Show. -Jag gillar det inte.
-Varför? -Jag gillar inte när komiker sjunger.
Jag avskyr musikaler. När de bara brister ut i sång utan nån jävla anledning.
Nu blir jag ledsen. Jag älskar musikaler.
Hur känner du, Buddy?
Jag känner mig som ett förkläde under en skolbal.
Jösses, kolla på er!
-Wow, vilken entré! -Hej, Jimbo!
-Al Hart. Hur står det till? -Toppen. Jag vill presentera nån.
Buddy Green.
-Oj, vilken ära. -Åh, tack.
-Du tog ledigt några år? Hela karriären? -Ja, några år.
-Vad snygg du är. Har du bantat? -Jag har gått upp 35 kilo!
Men du är snygg för att vara tjock. Och snygga kläder.
-Jag köpte dem begagnade. -Snygga 1985.
-Hur mår din fru? -Hon stack förra året.
-Lika bra det. Jag gillade henne aldrig. -Stjäl du mitt nummer?
Är Agenten ditt nummer och inte Als?
-Al kan inte vara rolig. -Jag tycker att han är jätteskojig.
För att vara manager, men som manager...
-Han bokade in dig här. -Han körde hit. Hemsk bilförare.
-Han körde från LA! -Som en pilot.
-Okej. -Jimbo, det här är Doris.
-Doris - Jimbo. -Jag är maskoten.
Se på dig, du är så vacker. En tvåknogare.
Vad är en tvåknogare?
Jag ska ta med dig till din loge. Kom!
-Vi kommer strax tillbaka. -Vi kommer.
Jag börjar känna mig lite pirrig.
Herregud, så fin du är! Vilken vacker klänning.
Jag vet inte, jag känner mig...
Titta vilka färger, trots att det är kväll.
Det är bra. Jag känner mig fri som en fågel.
Morfar!
-Hur stark är den här skiten? -Jag tror inte att du hallucinerar än.
-Jeannie! -Hej!
Vad gör du här?
-Det här är Charlie Green. Buddys son. -Hej.
-Är det här på riktigt? - Charlie Green? -Ja.
Är det på riktigt?
Jag minns när du bara var en liten flicka.
Jag skojar, Charlie. Din pappa pratar mycket om dig.
-Mår han bra? -Han är i toppform.
Han gick just in, om du vill...
Jag går in.
Ursäkta, min pappa är därinne.
Du har blivit en fin, ung man, Charlie.
Okej.
Lite stel, va?
Han är arg. Ni ringde aldrig.
-Ringde jag inte? -Det vet du.
-Jag trodde det. -Morfar!
-Jag har hört så mycket fint om dig. -Åh? Tack.
-Ursäkta, vem är du? -Jag är Doris.
Jag träffade Doris i Kansas. Inte illa, va?
-Morfar är fortfarande med i leken. -Morfar...
-Kan vi prata lite? -Gör det, jag går och klappar hästen.
Okej.
Han heter Lincoln, som i Abraham. Inget släktskap.
LOGE BUDDY GREEN
Kul att se dig, grabben.
Detsamma, pappa.
Men vad fan sysslar du med?
Jag är på turné.
Sen när åker min pappa,
dr Edward Green, podiatriker, på turné?
Ingen frågar nånsin sina föräldrar:
"Vad gjorde ni innan ni blev föräldrar?"
Jag gjorde det här, Charlie.
Jag förstår inte.
Jag var komiker.
Och jag kunde kanske ha blivit stor, eller kanske inte.
Men jag var inte kvar tillräckligt länge för att ta reda på det.
Vad fan snackar du om? Håller du på att bli tokig också?
Jag hade en kusin som hette Murray.
Han lämnade fru och barn och flyttade ihop med en man som hette Lille Leo.
Ingen frågade Murray: "Vad gjorde du innan du blev förälder?"
Är du också bög, pappa?
Nej. Jag är en garderobskomiker.
Det där livet passar inte mig, gumman. Jag kände mig som en fånge.
Så du drog in Buddy i det här?
Jag drog inte in honom, han kom. Det var hans idé.
Idén kanske kom från mig, men det var hans beslut.
Han bör inte anstränga sig.
Han pippade varenda kväll på hemmet. Han hade tur, den jäkeln.
Morfar, det här är farligt!
Hur då? Han är i bättre form än jag.
Du har visst ingen aning, eller hur?
Varför är du så arg? Varför?
Menar du att du inte förstår det?
Hallå? Du var saknad. Du försvann.
Och nu får jag veta att du levt ett hemligt liv som Rodney Dangerfield
och ska vara lycklig över att du funnit dig själv vid 80?
Ja.
Charlie, jag vet vad jag gör. Jag är en vuxen man.
Du är också en sjuk man.
Varför tar du ens upp det? Vad har det med saken att göra?
Jag mår fint.
Herregud...
-I bukspottkörteln. -Jösses.
Det är...värsta sorten. Jag...
Charlie tror att den här resan kan döda honom.
Jag vet inte hur jag ska hantera det här.
Morfar, hur är det? Mår du bra?
Det är bara svamparna. Hur svårt sjuk är han?
Det är obotligt. Vad menar du med "svampar"?
När jag var liten ville mina vänner alltid äta middag hemma hos oss.
Jag fattade det inte, för mamma var inte så duktig i köket.
Men nästan varje dag frågade nån: "Får jag äta middag hos dig?"
Jag trodde ett tag att jag var populär.
Du fick ungarna att gapskratta. Du var alltid den roligaste pappan i världen.
Du gav inte upp din karriär, du hittade bara en annan publik.
Jag vill att mina ungar ska få uppleva det medan de kan.
De förtjänar att få skratta så. De har inte hört alla skämten än.
Du...
Herregud, kom igen.
Var inte så dramatisk.
Vad vill du att jag ska göra?
Charlie, jag har haft ett fantastiskt liv.
Jag levde det inte exakt så som jag trodde att jag skulle,
men låt mig åtminstone få dö på det sätt som jag vill.
Jag borde ha fattat. Allt gräs han röker...
Han kallar det "medicin".
Nu är han på plats, Al. Jag ska visa er ert bord.
Maskoten?
Hur mår ni, allihop?
Han gör faktiskt comeback efter femtio år.
Femtio, det är fem-noll, hörni.
Jag är allvarlig som en hjärtattack. Jag hoppas att han inte får en.
Mina damer och herrar, en varm applåd för Buddy Green!
Jag älskar er.
Okej, så här är det.
Du är vansinnig.
När en dag blir till natt
Och när himlen blivit svart
-Sjunger han? -Nej.
Nu hallucinerar du.
När orkestern kör sin sång
Och publiken drar igång
Den håller mig kvar
Min stråle klar...
...av ljus
-Ser du det här? -Nej.
Men allting kan hända Och det vet vi ju
När man brinner för skratt
Men publiken har fått fnatt
Mår magen ändå bra
Jag är så gla'
I livets grus
Var ingen mus
Nej, finn...
...ditt ljus
Mr Sullivan? Ed?
Morfar, vart ska du ta vägen?
Du, Al, tack för att du gjorde pappa så glad.
Buddy?
Du fick slita och gno
Du är värd lugn och ro
Vet du vad du behöver, Al? Vi måste dansa.
När dan drar pistol
Och den slutar va' cool
Allt var bättre i fjol
Finn din sol
När en kärlek är ny
Och den har börjat gry
Kan vi sväva och fly
Upp i skyn
Livet är allt vi ännu har kvar
Se vad som händer när vi far
Far, far, far
När vi släppt allt vårt slit
Och vi lämnat vår svit
Och när skruden är vit
Vi kom hit!
Du har full koll
Du ångrar noll
Från den lägsta botten Till högsta topp
Håll i mig nu
Och finn ditt ljus
Finn ditt ljus
"Käre Al, jag är värdelös på att säga adjö.
Det där var den bästa natt jag varit med om på åratal. Du är fantastisk.
Men du och Buddy behöver andrum just nu.
Kom ihåg att ta av dig skorna och känna på marken ibland.
Kärlekshälsningar från Doris."
Vart tog du vägen inatt?
Den bästa showen jag nånsin har gjort i hela mitt liv.
Var hittade du den? Jag trodde att jag hade tappat den.
Och vänta lite nu...har du sett det här?
Sidan två i nöjesdelen.
Fallons folk kommer att älska det här.
Åker vi nu, hinner vi till Youngstown till middan.
-Sen New York till lunch... -Det blir inte så.
Vad?
Vic fixade det inte. Jag är ledsen.
Men vi klarade det. Vi uppträdde ända till Chicago.
-Vi åker hem och firar. -Vad fan är det här?
Tror du att jag bryr mig ett skit om The Tonight Show?
Det var ändå din idé.
-Jag åker till New York! -Det är över, Buddy.
Det är dags att...du vet, dra sig tillbaka.
Du släpar mig genom sedimenten i tredje klassens nattklubbar
för att jag ska skita på mig
och nästan bli lynchad i Lubbock av en kaxig brud
och nu säger du att jag måste ge upp?
-Kanske var det därför Max sparkade dig. -Skitsnack.
Kanske är det därför Max Becker gör The Colbert Show
och du försöker släpa tillbaka mig till det där jävla hemmet.
Vilket skitsnack!
Becker gör Colbert. Fan ta honom. Och dig.
Fan ta mig? Det är ju du som ger upp.
Jaså? Ska du snacka om att ge upp? Du lämnade mig i sticket, Buddy.
-Nu börjas det. -Du förstörde nästan min karriär.
-Du lämnade mig i sticket, som Arty. -Här har vi jordnötsburken.
-Som Becker. Alla stack ni, Buddy. -Små Al-ormar.
Jag har aldrig lämnat nån i sticket.
Förrän nu.
Jag vet att du är sjuk, Buddy. Jeannie berättade det.
Jävla skit.
Varför sa du inget till mig?
Jag skulle berätta efter Kansas. Men då tog du med dig tjejen.
Förbannade helvetes...
...obotliga jävla bukspottkörtel-skit.
Jag...
Jag har...två månader till eller kanske ett år.
De jävla läkarna kan inte bestämma sig.
Det är som killen vars läkare säger: "Du har ett halvår kvar."
Och killen säger: "Jag kan inte betala räkningen."
Och doktorn säger: "Okej, du får ett halvår till."
Jag ångrar ingenting jag gjort, Al.
Men...
...om vi lägger av nu...
...blir det det enda...
...som den här döende mannen på riktigt kommer att ångra.
Sjysst sätt att utnyttja sjukdomen.
Vänta!
-Skit också! -Skit?
-Skit! -Skit.
-Vi stoppar er inte. -Vi följer med.
Skojar ni? - Jag sitter fram!
Jag ska visa dig min älsklingsstad
Jag slår vad om Att du slutar va' sur
I Chicago, Chicago
Stan som Billy Sunday ej tystade ner
-Vem är Billy Sunday? -Nån idiot.
BROADWAY
ED SULLIVAN-TEATERN
LATE SHOW MED STEPHEN COLBERT
Det är snabbkaffe. Jag har ingen kaffebryggare, jag avskyr stök.
Vilken rörande story, Al. Jag tycker synd om killen.
Han borde få en chans.
Särskilt på Ed Sullivan-teatern.
Det vore säkert... poetiskt och tillfredsställande.
Men inte under min tid.
Du har många år kvar, Max.
Plus, och jag försöker inte att få dig att känna skuld,
men du är skyldig mig det.
Ursäkta, påminn mig. Fick du inte dina tio procent?
Har jag nån skuld till dig som jag inte känner till?
Du vet vad jag menar.
-Det var... -Jag vill inte ha en ursäkt eller gåva.
Jag ber dig...som människa.
Jag är ingen människa, jag är komiker.
En komiker med jävligt allvarliga pengaproblem.
Känner jag skuld över att jag lämnade dig? Visst.
Och jag tycker även synd om din vän, men...
Men än sen?
Jag har två lån som jag inte har råd med.
Jag har två exfruar som är sjukt galna, blodsugande vampyrer
och en unge på rehab för andra gången.
När jag får vara med i Colbert skjuter min popularitet i höjden.
Min profil blir mer intressant. Erbjudandena strömmar in.
Jag tjänar pengar igen!
Jag är ledsen att din vän ska dö, men han fick sin chans.
Jag behöver det här, Al, för mitt liv hänger på det.
Vad vill du ha?
Hur mycket vill du ha för din tid?
Mutar du mig?
Vi kan kalla det en tjänst.
Så säg mig...hur mycket behöver du?
Jag tycker att du ska gå.
Den första komiker jag bokade fick 50 dollar.
Min andel var fem dollar. Det var 1963.
Dessa fem dollar finns fortfarande kvar på ett stort, fett, värdelöst bankkonto
tillsammans med en miljon andra som aldrig gav mig nån lycka
om jag inte fick jobba.
Du förstår, jag är en sån kille som aldrig har jobbat för att kunna leva.
Jag lever för att jobba. Jag lever för att jobba...
Men nu...nu jobbar jag inte.
Vilket innebär att jag måste lista ut hur man lever.
Så jag har inget jävla liv just nu, Max.
Men jag behöver ett. Och du ska ge det till mig.
Så nu frågar jag dig en gång till:
Hur mycket behöver du för att ge oss din tid?
Det här är The Late Show med Stephen Colbert.
Ikväll: Ryan Renolds.
Stephen välkomnar också Bernadette Peters och Max Becker.
Bandat live på Ed Sullivan-teatern i New York, här har ni...
Hur mår ni, mr Green?
Kan du stänga av den där?
Ni klarar det.
-Du ser jättesnygg ut. -Jag ser ut som skit.
Som en stor, stinkande hög skit.
-Men din smoking... -Den är äldre än jag.
-Du har åtminstone ett nummer. -Jag har inget nummer.
Det stämmer, du är för senil.
-Den här mannen ljuger. -Ryan Reynolds, allihop.
Du ordnade det här, Al.
Äsch. Det var Max förtjänst.
Minns du det här?
-Ja. -Kör så det ryker.
-Det är tisdag. -Nej, det är torsdag.
Hur vågar du, Ryan?
Du, Buddy?
Ta dem med storm.
Du, vart har dina skor tagit vägen?
En lång historia.
En applåd för Ryan Reynolds!
Det här är en galen story.
För femtio år sen fick en komiker en chans i The Ed Sullivan Show
på den här teatern, men av nån anledning blev det aldrig av.
När jag hörde att han ville komma tillbaka
och göra ett nytt försök efter alla dessa år,
blev jag så rörd
att jag kände att jag måste hjälpa till med att få det att hända.
Så mina damer och herrar,
en varm applåd för den store Buddy Green!
Tack! Tack så mycket!
Så snällt av er.
Det här är min första comeback utan att nån ropar: "Defibrillerar!"
Jag har uppträtt i ett par veckor nu
och har värmt upp mig på klubbar över hela landet.
Jag gjorde tv också. Ni kanske känner igen mig från Amerika har tandproteser.
Det var ett billigt skämt. Jag brukade dra många billiga skämt, men inte nu.
Jag är färdig med billiga skämt. Att skämta är lätt, folk e-postar skämt.
Om ni har en släkting i min ålder vet ni precis vad jag menar,
för det finns inget farligare än en gammal gubbe på internet.
Vi vet tillräckligt för att kunna skriva ordet "roligt" med pekfingret...
Min manager hade aldrig gjort så här för mig.
Jag tar inte emot nya klienter just nu.
Min version av fjärrkontroll är att be min sonson byta kanal.
Jag gillar inte att skämta om gamla.
Att bli gammal är inte roligt.
Det är därför vi jämt är arga.
Och det vi egentligen är arga på är tiden och man kan inte bli arg på tid,
så vi tar ut vår ilska på servitörer och barn och på de som älskar oss.
Har ni sett nån gamling på restaurang som inte skickar tillbaka maten?
"Ge mig ett ordentligt jävla mål mat. Jag ska dö snart."
Det är därför jag inte skämtar så längre. Det är slöseri med tid.
Livet är ett tillräckligt stort skämt.
Och därför behövs roliga människor.
Inte bara i tv, utan på jobbet, hemma...
...hos doktorn.
Det tog mig 50 år att lista ut det och jag förstår fortfarande inte fjärrkontrollen.
En sak till: Ed Sullivan, om du tittar på det här.
Förlåt att jag kom lite sent. Vi ses snart.
Mina herrar, jag är medveten om de otrevliga nyheter jag har kommit med förr.
Men ni ska veta att inget, jag menar inget hade kunnat förbereda mig för den här.
Har ni hört om Al?
Han har tydligen förlorat allt.
Han tvingades flytta in på nåt hem för gamla i mellanvästern.
Kan ni tänka er hur det måste kännas?
Om jag kunde stå upp,
hade jag hängt mig.
TILL PAUL MAZURSKY
Undertexter: Annika Yberg