DRAMATISERINGEN ER FIKSJON, MEN BASERT PÅ EKTE HENDELSER.
DIALOG, VISSE HENDELSER OG KARAKTERER ER SKAPT ELLER ENDRET
FOR DRAMATISK HENSIKT.
Tidligere på The Right Stuff...
Annie sa at jeg har vært i en annen verden lenge,
så jeg kan like gjerne dra dit.
Det er min sjanse til å være først til noe minneverdig.
Jeg vil det mer enn noen, Annie.
For Gud og for frihet.
Han er et naturtalent.
Dette er senator Kennedys spesialrådgiver innen vitenskap:
dr. Jerome Wiesner
Jack ba meg om å komme
fordi han har spørsmål om det bemannede romprogrammet.
Dette er en frisk start.
Vi må få deg opp i et fly igjen.
De trener oss i noe som kalles MASTIF.
Det skal føles som om du tumler i rommet.
Alt du sier i fortrolighet vil bli mellom oss,
om det ikke er farlig for deg eller prosjektet.
-Gordo Cooper. -Scott Carpenter.
Ricky Carsrud.
Gordo og jeg har visst fløyet sammen før.
Sier han har klarert det. Jeg vet ikke hvordan jeg overlevde.
Og idioten sier: "Søren", og: "Litt av en historie, Gus?"
På hengende håret.
De virker nervøse.
Har du tatt en avgjørelse?
Ja.
Hvem blir det?
God ettermiddag.
Så...
...i dag skal vi bestemme rekkefølgen på de tre første astronautene.
72 TIMER TIDLIERE
CONVAIR ØNSKER ASTRONAUTGRUPPE 1 VELKOMMEN TIL SAN DIEGO - NASA
Hvordan har pressekonferansene vært, Gordo?
Det har vært fint å være sammen med guttene.
Vi har blitt mer sammensveiset enn jeg så for meg.
Det er bra, siden vi stadig har fartet
fra den ene oppdragsgiveren til den andre og oppmuntret folk
til å holde samlebåndene i gang og alle fokuserte.
Men det virker som
-vi har gjort det uten stopp. -Men dere er berømte.
Folk vil høre fra dere, de vil tro på alt.
Det gir makt.
Ja, det gjør vel det.
Men det blir kjedelig.
Formelle middager og
mye tid borte fra familien.
HAMPTON KVINNEFLYVNING
Vinden er to knop vest...
Takk, Chuck.
Hei, Doris, jeg tar Paceren.
Vær så god.
-Takk. -Trudy?
Det er noen som venter på deg.
Det er Jerrie Cobb.
Det er deg.
-Trudy Cooper. -Jerrie Cobb.
Hva skyldes denne æren?
Jeg vil opp i rommet, og mannen din må hjelpe meg.
I Hawaii er det så lite trafikk,
så du får hele himmelen alene.
Gordo og jeg brukte like mye tid på å fly rundt øya
som vi tilbragte på bakken.
En gang holdt han på å banke en bensinfyller
som plystret og kalte meg flyvertinne.
Fra da av var flyet mitt
alltid tanket og klart før jeg inntok rullebanen.
De fleste menn er redde for kvinner som flyr. Aner ikke hva de skal gjøre.
Men Gordo må være en bra mann.
-Han er vel det. -Derfor er jeg her.
Den mannen som hadde giftet seg med deg, ville forstå hvorfor
jeg vil opp dit og at jeg er god nok.
Jeg tenkte han var villig til å si det offentlig.
Dette er ikke en ønskedrøm.
Jeg kom fra Lovelace klinikk.
Jeg utførte de samme testene som astronautene, og jeg besto.
Hva?
Det er ikke det landet ønsker.
Hva vil du, Trudy?
Jeg... Hva mener du?
Vil du bare bake kjeks?
Være en perfekt kone for astronautmannen din?
Det er ikke et solooppdrag.
Jeg vil skape en kvinnelig astronautgruppe, og jeg vil ha med deg.
Meg?
Jeg har forhørt meg om deg.
Med flere timer og instrumentflygning,
er det ingen grunn til at du ikke er perfekt.
Vet ikke hva jeg skal si.
Si at du skal snakke med Gordo.
Ricky Carsrud døde.
Hva?
-Ricky? -Kompisen din fra Pax River?
Motoren tok fyr over Chesapeake i morges.
Leit å høre, Wally.
Sånt skjer.
Wally Schirra.
Ted Claiborne. Vi møttes i Langley i fjor.
-Ja. Hei, Ted. -Hei.
Jeg skal ikke lyve.
Det vil høres ut som en oppstiging, men det blir et tøft rom.
1960 var et tøft år for oss.
Vi er her, Ted.
Vi er her for å forsikre deg
om at tilliten til Convair ikke er svekket
og vi setter pris på den gode jobben som dine menn
-gjør her ute. -Ted. Alan Shepard.
-Godt å se deg igjen. Står til? -Tror ikke vi har møttes.
Jo da. Det var kona di
-i den lille blå kjolen. -Min Lizzy.
Kan ikke du og Lizzy gå og begynne festen?
Vi kommer straks.
Vi har hatt en lang dag på reise.
Ja, greit.
Jeg klarer ikke dette.
La oss ta en pause.
Vi har tid, festen er så vidt begynt.
Vi kan ta en drink på stranden.
Jeg har en flaske med Johnnie Walker på rommet, om du vil hente den.
-Ikke si mer. Jeg er på saken. -Går det bra? Ok.
Hvorfor går dere ikke i forveien? Jeg blir her og holder fortet.
Kommer straks.
Jeg klarer ikke å håndhilse på flere.
Jeg nekter. Den kommer til å
bli slik.
-Jeg kommer til å slå dem. -Gjerne.
Det gjør vondt i skulderen også. Rart.
Du skal bruke håndleddet.
John.
-Å drikke fra flaska som villmenn. -Ja, John.
Jeg tok disse i baren.
Karer.
-Hvordan er stemningen? -Jeg har ikke vært inne.
Vi har god tid.
En skål for Convairs modige menn.
Må deres mot sette et eksempel for oss enkle piloter.
-Så enig. -Så enig.
-Skål. -Skål.
Det var nære på for meg og Carsund en gang på TV-2.
Drivstoffslangen tok fyr et sted over Sierra.
Ricky klarte å finne en liten flystripe i en øde fjellandsby
i snøstormen.
Landingen gikk som smurt.
Jeg har aldri vært så redd før.
-Gus. -Jepp.
Skal vi ta runden?
Jeg liker ikke å gjenta meg selv.
Noen av dere vet allerede om min døden nær-opplevelse.
Det skremte vettet av meg.
Jeg var dumdristig. Og...
Jeg klarerte ikke flyet. Det stemmer.
Vi setter oss inn og tar av, mister krefter og...
...i neste øyeblikk er vi på vei ned rullebanen i flammer.
Det er den eneste gangen jeg holdt på å få et liv på samvittigheten.
Veldig skremmende.
Jeg er lei for det, Gus.
Jeg har aldri sagt det.
Det tilhører fortiden, Gordo.
-Vel, nå. -Jonathan Glenn.
Jeg var i Korea i midten av juni.
Jeg fløy sammen med en Frank Garado.
Vi speider etter konvoier, finner noen lastebiler, begynner å lyse på dem.
Og plutselig sier det pang.
Garado blir truffet av en bit og svaier opp og ned,
høyderoret var helt ødelagt.
I neste øyeblikk er han nede i fjellene.
Jeg ser ham dere nede. Han trekker inn fallskjermen.
Jeg vet at det gikk bra,
men kan ikke forlate ham.
Jeg sirkulerer og sirkulerer
og sirkulerer.
Jeg går tom for bensin og motoren tar fyr.
Jeg skriker i radioen og roper til jeg blir blå,
så godt som en kirkegutt som meg klarer.
Men fremdeles ingenting.
Da begynner jeg å sjekke tallene.
Jeg klarer det ikke.
Absolutt ikke, ikke i nærheten.
Jeg har alltid trodd at jeg ville føle meg nær Gud i et slikt øyeblikk.
Føle meg i ett med skaperen, men...
...jeg gjorde ikke det.
Jeg følte ikke noe. Jeg følte rompa mot setet.
Litt vondt i skulderen.
Ja, jeg tenkte på familien.
Jeg følte meg som et dyr.
Som prøvde å overleve.
Men det er ikke hele historien.
Du tar et nytt fly og får to menn til å gjøre det samme
og du flyr tilbake til kameraten din.
Uten å nøle.
Det er krig, så det er det man gjør.
Nei, ikke alle hadde gjort det.
Din tur, Al.
Jeg ville alltid bli pilot.
Marinepilot.
Var ikke en del av planen.
Pappa er i militæret.
Faren min kan være...
...vanskelig å gjøre fornøyd.
Ja.
Kanskje en annen gang.
Det er visst tomt, karer.
Jeg vil ikke gå tilbake ennå.
Jeg vet om noen fine steder nede ved havna.
-Jeg er med. -Ja, Bob.
-Jeg går inn igjen. -Jeg også.
Det har vært en travel dag.
Hva med deg, Al?
Jeg blir her en stund...
...og drikker opp før jeg går inn.
Ok.
-Ser deg i morgen, Al. -Ja.
Vil du virkelig gå inn der?
Ja, vi har en jobb å gjøre.
La oss ta en drink først.
Greit. Men jeg skal drikke vann.
Rart at dere klarer å drikke det der hele dagen.
-Seltzer med lime, takk. -Bourbon.
Det var ikke så ille å henge med gutta?
Jeg liker dem, men...
Du skjønner.
Nei, jeg gjør ikke det. Hva da?
Den fyren jeg er,
og den typen moro dere liker,
det er ikke alltid en god kombinasjon.
Det er alltid kjekt når du er med. Hør på meg.
Ja.
-Skål. -Skål.
Det er noe nytt om flyrekkefølgen.
Hva sier du til det?
-Du blir nok først. -Det kan bli hvem som helst.
Du temmet MASTIF-en som om den var en ponny.
Men det er vel andre ting som teller?
Jeg vet faktisk ikke hva som teller.
Jeg vet at sjefene ikke er fornøyde
med at jeg fikk Wiesner til nyttårsfesten.
Vet ikke, men det virker som
jeg har falt litt i gradene etter det.
En hastemelding til deg.
Fra en kvinne.
JEG SKAL REDDE DEG
Jeg har visst noe jeg må ta meg av.
Trudy kom for å besøke moren sin.
Og hun passer ungene i kveld.
Vi tenker å ha litt alenetid
-hjemmefra. -Er hun her?
Imponerende, Gordo.
Kom deg av gårde.
-God natt, John. -God natt, Gordo.
Og nå, en melding fra fra astronautgruppe 1,
gi en varm velkomst til Mr. John Glenn.
-Du reddet meg. -Sjampanjen er ikke kald ennå.
Vi er jo ikke sjampanjefolk.
Det virket som det man burde gjøre.
Jeg er glad du kom.
Jeg også.
Jeg har savnet deg.
Jeg elsker deg så mye, Gordo.
-Hvem er det? -Shepard.
Al.
-Jeg rotet det til. -Går det bra?
Jeg gjorde noe dumt.
Jeg...
Ja, jeg tok en taxi til Tijuana.
-Tijuana? -Drakk mye.
-Som en pokkers idiot. -Kom igjen.
Ta det rolig. Slapp av.
Hva pokker tenkte jeg på?
Med ei jente...
...på et lite hotell. Hun var helt vill.
Vi var på vei ut...
Jeg så en blits, et kamera.
Jeg sprang, men fikk ikke tak i dem.
Det var to, én fotograf og en journalist
fra San Diego Herald.
Det er bilder, de publiserer dem i morgen.
Det kommer en sak i Harald.
John, dette kan ødelegge programmet.
Al.
Du.
Jeg skal fikse dette.
Ok? Jeg skal det.
Men du må roe deg ned.
Ok? Legg deg.
Bare...
...sov det av deg.
Ok?
Greit.
Kom igjen.
John, NASA må ikke vite det.
-Rekkefølgen skal bestemmes... -Få deg litt søvn.
Jeg er på saken.
Greit. Vel...
Uansett hva...
...betyr det mye at du kom til meg.
En hel del.
TELEFONKATALOG
Nei, jeg vil snakke med Mr. Samuel Evans ved San Diego Herald.
Jeg vet det er sent, men...
Greit, takk, og beklager at jeg vekket deg...
Men jeg vil snakke med Mr. Evans.
Jeg kan ikke hjelpe deg.
Ja, så klart.
-Shorty, det er John. -Hei, John. Hva skjer?
En av karene gjorde noe dumt.
Hvordan skal jeg kjenne noe i Herald? Du er PR-fyren.
Toby Wallace. Seks, én, ni, fem, fem, null, én, fire, syv.
Det er bra. Nei, det er fint. En bra start. Takk.
Ha det.
-Hallo? -Mr. Samuel Evans?
-Hvem faen er dette? -Dette er major John Glenn.
Jeg er pilot i USAs marine.
-Jeg er for tiden... -Astronauten.
Det stemmer.
-Det er midt på natta, Mr. Glenn. -Ja, det er det.
Så jeg skal være kort.
-For noen timer siden... -Vi publiserer den.
Jeg ber deg ydmykt
om å revurdere det.
Innholdet blir bestemt av redaksjonen,
ikke av meg, Mr. Glenn.
-Og sannelig ikke av deg. -Jeg forstår det.
Men dette er en
unik situasjon.
Alle menneskers situasjoner er unike.
Ja, men dette handler om noe større enn meg.
Eller ham du har saken om.
Selv større enn NASA.
Dette gjelder landet og verdiene våre.
Om fremtiden tilhører mennesker
som tror på det samme som oss.
Det var veltalende, Mr. Glenn.
Men jeg er verken politiker eller orakel, men en nyhetsmann.
Jeg trykker nyheter.
Nyhetene er et utkast til historien, er det ikke sånn?
-Ja, jeg har hørt det. -Derfor spør jeg deg.
Eller rettere sagt, jeg ber deg.
Bare for en gangs skyld, jeg ber deg, Mr. Evans.
Tenk på historien.
Den som aldri blir skrevet om.
Tenk på hvordan du vil ha den.
Du har snakketøyet i orden, Mr. Glenn.
Men det er sent.
-God natt. -Vær så snill.
Vent...
-God morgen. -God morgen.
En mann etter min smak. Kan ikke starte dagen uten morgenavisen.
Har du sett Herald?
Nei, den er sikkert forsinket. Rart.
Jeg foretrekker Los Angeles Times.
Lederartikkelen i Herald er... Der har du den.
Lederartikkelen i Herald er litt...
JAPAN, TSUNAMIBØLGE ØKER L.A-HAVN STENGT
...for San Diego etter min smak.
Jeg var stasjonert her i noen år.
Måtte lese gjennom det søppelet hver dag.
Setter blodet ditt i kok. Så
har du en samtale med en som leser den avisen
-og plutselig... -Ses på flyet, Loudon.
Greit.
Jeg tror vi bør samle guttene.
Hallo, fremmede.
Hei.
Dette er himmelen.
Hvorfor gjør vi ikke dette oftere?
Vi kan det.
Vi burde det.
Bare... Jeg er så glad.
Jeg vil si deg noe.
Noe jeg er veldig begeistret for.
Ok.
Vet du hvem Jerrie Cobb er?
Den kvinnen... Piloten.
Hun danner en gruppe med kvinner
som skal bli astronauter.
Og hun meg om å prøve.
En astronaut?
Du tuller.
Jeg har lyst.
Vel, jeg... Er dette
faktisk en greie?
Vet NASA om dette?
Vi jobber med saken.
Hvor lenge har du visst det?
Jeg...
Ikke lenge.
Men det er bare i startfasen...
Er der derfor du ville tilbringe natten her,
så du kunne fortelle meg dette?
Håpte du ville være glad på mine vegne.
Det er bare litt uventet.
Du tok meg på senga.
Jeg gledet meg til å si det.
-Jeg vil ikke ødelegge en bra helg. -Ikke jeg heller.
Du.
Jeg vil bare at du skal være lykkelig.
Jeg også.
Jeg er lykkelig.
Det er det som betyr noe.
Enda en astronaut i familien...
Det er vel greit.
Vi har en seanse nå.
Glenn innkalte til den. Er visst viktig. Kle deg.
Hei.
Tar det lang tid? Vi må treffe moren til Trudy.
Nei, det bør ikke ta lang tid. Sett dere.
Jeg vil ikke vil være innesperret her,
sikkert ikke dere heller.
Jeg går rett på sak.
-Du er gravid. -Ja, Wally, jeg er gravid
og moren din er faren.
Hør her, karer.
Jeg liker å more meg like mye som alle.
Ikke om jeg er alle andre.
Dere vet at jeg er ordentlig.
Det er mitt valg. Det passer ikke for alle.
Men jeg skjønner at en kvinne kan være fristende.
Jeg er kristen, ikke blind.
Men det skjedde noe i går kveld.
Vi kan kalle det en utskeielse.
Detaljene spiller ingen rolle.
Det har skjedd.
Men vi må bli enige om et par ting
om hvordan vi skal oppføre oss heretter.
Det var meg.
Jeg dro til Tijuana, fant ei jente,
knullet henne på et dårlig motell og noen aviskarer fant meg.
-Hva skal vi gjøre? -Jeg tok meg av det.
Jeg ringte redaktøren og fikk ham til å glemme saken.
-Takk for hjelpen, John. -Ingen årsak, Al.
Men jeg tror at vi alle må forstå
at vi har noe skjørt,
spesielt nå som programmet ikke går så bra.
Det kan være at
Loudon og LIFE Magazine har gitt oss en falsk trygghet
for vi vet hva de har gjort.
De har gjort gull av gråstein.
Det er vel bra?
På grunn av dem
slipper vi å se ut som filmstjerner og gi fancy taler.
Kom igjen. Vi er helter.
Vi har ikke engang gjort noe, men det er slik folk ser på oss.
Vi må bare unngå å ødelegge det.
Det som skjedde i går satte programmet i fare.
Ikke gjør noen tabber.
Vi må sørge for at noe sånt ikke skjer igjen.
Vi må bare være enige.
Jeg sa takk, jeg tror det holder.
Men dere forstår hva jeg sier?
Dere må ha buksene på.
Hva med å bremse litt med spriten, Deke?
Ja visst, sjef.
Vi var så ille ute i går at selv Shorty ikke ante råd.
Jeg måtte vekke redaktøren, bønnfalle ham,
selv ikke da visste jeg om det gikk før jeg så avisen i dag.
Ringte du Shorty?
Ja, for å hjelpe oss.
Så NASA vet dette?
Helt utrolig, John.
Beklager. Jeg er utrolig, Al?
Dette handler om å være først. Det er alt.
Du hørte at de skulle velge og tenkte at det ville gagne deg.
-Derfor gjorde du det. -Nei, for å hjelpe deg,
-for å hjelpe alle. -Nei.
Du tystet på meg så du skulle vinne. Ha baller til å innrømme det.
Det var du som kom og ba om hjelp.
-Ja. -Du tryglet meg om hjelp.
-"Jeg gjorde en tabbe. Jeg rotet det til." -Vi hjelper hverandre.
-"De kommer til å publisere saken." -Vi hjelper hverandre
uten å skryte.
Vi støtter hverandre
og går videre. Det er det menn som oss gjør.
-En mann passer på seg selv. -En mann trenger ikke å preke.
Jeg reddet ræva di, og du vet det.
Ja, du reddet meg.
Hva hadde skjedd med deg om ikke?
Det er viktig hvordan folk ser på oss, hva vi gjør.
Det eksempelet vi setter. Ikke bare for landet.
Barna dere ser på dere. Dere er menn og fedre.
Alle. Bare vis litt selvkontroll.
For guds skyld.
Vi hadde ikke vært piloter
om vi ikke hadde kontroll.
Men har vi lyster?
Ja, jeg er et menneske. Jeg kommer til å dø en dag.
Alle sammen. Vi er testpiloter!
Vi skjønner det. Vi stirrer det i øynene som jobb.
Du kommer til å dø. Jeg vil vite hvordan
-du vil bli husket. -Jeg blåser i det!
Jeg prøver bare
å hjelpe denne gruppen.
Nei, du sørger for John Glenn.
Det er alt du gjør.
Jaså?
Deke, liker Marge den nye Buicken?
Gus, liker Betty det nye kjøkkenet?
Wally, du var vel nettopp i Grand Canyon?
Var det morsomt? Fordi LIFE Magazine
betalte for å gjøre det mulig.
Jeg ordnet LIFE, og ikke for min skyld.
Jeg trengte det ikke. Det var for dere, og til det beste for programmet.
-John, kanskje vi skal roe ned? -Ellers slår du meg
slik du slo reporteren?
Hvem støttet deg da det skjedde?
Det handler alltid om det gode du har gjort. Hvor bra du er.
Innrøm det. Du syns du er bedre enn meg,
-ikke sant? -Jeg er bedre enn deg.
-Du tror du er bedre enn alle sammen. -Hva så?
Jeg reddet deg! Jeg reddet alle dere, for pokker!
Hør her...
Bare behold buksene på.
Ok? Oppfør dere som voksne menn, ikke...
Roomservice.
Jeg kjøpte burgere til alle. Tenkte dere var sultne.
Jeg stolte på deg, John.
Og du brukte det mot meg.
Det fungerte sikkert.
Du blir sikkert først.
Men alle mennene i dette rommet vet hva du gjorde for å komme dit.
Fin preken.
Takk for maten, John.
Jeg skal møte barna mine.
-Gordo, jeg... -Hva var det du sa i går?
At du hadde falt i gradene?
Du klarte sannelig å få deg opp igjen.
De virker nervøse.
Har du tatt en avgjørelse?
Ja.
Hvem blir det?
Jeg vet ikke.
Lunney!
Hent papir og blyanter.
God ettermiddag.
Jeg hørte at turen til San Diego gikk bra.
John, Convair-mennene snakket varmt om engasjementet.
I dag skal vi velge rekkefølgen på de tre første astronautene.
Vi får vite hvem som blir den første,
andre og tredje.
Men vi annonserer ikke noe offentlig ennå.
Dette har drøyd lenge.
Alle er kvalifiserte til den første ferden.
Det har vært en ære...
...å bli kjent med dere og jobbet med dere.
Jeg mener det.
Virkelig.
Jeg får ikke takket nok for deres innsats og tålmodighet.
Mr. Lunney.
Dere er ansvarlige for hverandre.
Dere har vært sammen hele tiden
i over et år.
Dere har tilbragt mer tid sammen
enn med deres egne familier.
Dere har på en måte blitt en familie.
Og dere kjenner nok brødrene deres bedre enn Chris og jeg.
Det blir en avstemming mellom dere.
Jeg stiller dere ett spørsmål.
Hvis dere ikke fikk den første turen,
hvem hadde dere valgt?
Skriv ned det navnet.
Gi det til Mr. Lunney.
Ses snart.
Ja? Har du tre toppkandidater?
Jeg tror det.
Vi informerer dem.
Karer...
...vi har våre tre toppkandidater.
Igjen vil jeg takke for innsats og tålmodighet.
Vel...
Det var det.
Tekst: Erling Johansen