GÆV GNAVER
Velkommen i butikken. Er du en gæv gnaver?
Nej, jeg er ikke en gæv gnaver.
Er du en trofast gnaver? Kom med i kundeklubben og få gode tilbud.
Sæt tænderne i et af vores gnavgode tilbud.
Husk nu: Har du brug for hjælp, så spørg en gnaver.
- Hej. Kan jeg hjælpe Dem med noget? - Tror du ikke, jeg selv kan skære reb af?
Vi plejer bare at hjælpe med det.
Tror du, jeg kommer til at skære mig, bløde på jeres gulv og sagsøge jer?
- Nej. - Så har jeg ikke brug for din hjælp.
Hav en strålende dag.
Jeg er en gæv gnaver.
Idiot.
- Fandt De alt det, De skulle bruge i dag? - Ja.
Godt.
Lad mig se.
Så bliver det 3,47 dollars.
Du har taget for 6 fod reb.
Ja. Det koster 99 cents meteren.
Jeg har ikke taget 2 meter. Jeg tog 5 fod.
Vi afregner ikke i fod, men i meter.
99 cents meteren giver 33 cents per fod gange fem. Det giver 1,65.
Du har taget 1,98.
De er god til matematik.
Jeg kan ikke taste det ind på computeren på den måde.
En computer, der ikke kan klare enkel hovedregning?
- Må jeg tale med chefen? - Han er til frokost.
Frokost er det eneste, folk har i hovedet nu til dags.
- Er her en anden? - Den daglige leder?
- Ja tak, giv mig ham. - Okay.
Taylor?
Taylor til kassen.
- Hva' så der? - Hej, Taylor.
Er det den daglige leder? Hvor gammel er hun?
- Skal du ikke til gymnastik? - Undskyld, hvad?
Jeg har lidt mønter. Lad mig dække de ekstra 33 cents.
Jeg vil ikke have Deres 33 cents. Det handler ikke om 33 cents.
Jeg tog fem fod reb, fordi jeg skal bruge fem fod.
Jeg skal ikke betale for seks fod, når jeg ikke vil have seks fod.
Vil De have en fod mere?
Ikke nu igen.
Hvor svært kan det være?
Hvis du ikke BOR her, så brug ALDRIG disse containere!
Den cykel skal stå herovre.
Hey! Hvad fanden laver du? Det er min.
- Den skal stå i stativet. - Jeg stillede den et halvt minut.
Næste gang låser jeg den fast ved glemmekassen.
Din gamle gnavpot.
Gudfader.
PARKERINGSTILLADELSE
Ikke på spejlet.
Hej, Otto!
Hej!
DYE & MERIKA BYGGEPROJEKT
Lad ikke den lille rottehund pisse på mit fortov igen.
Ignorér den bitre gamle mand, Prince. Han ved ikke, hvem der gør det.
Det var en af jer.
Og sig til din uduelige kæreste, at han kan strække lysken i privaten.
Han ligner for fanden en 14-årig rumænsk gymnast.
Kom så væk. Væk med dig.
Gå væk.
INGENIØRAFDELINGEN
Der har vi ham jo!
- Hvad er nu det for noget? - En pensionskage. Kald det, hvad du vil.
HYG DIG
"Hyg dig". Med hvad?
Hyg dig med resten af dit liv. Vi ville bare ...
- Fejre det? - Ja! Nej. Give dig en fin afsked.
"Fin" ...
Lad nu være, Otto. Du besluttede selv at gå på pension.
Og du fik en god fratrædelsesordning.
Du fjernede mig fra lederteamet. Du skar i mine timer.
Terry, som jeg oplærte, gjorde du til min supervisor.
Terry, som knap nok ved, hvilket år vi er i, uden sin mobil.
Så derfor tog jeg imod fratrædelsesordningen.
Jeg er ked af, du ser sådan på det. Vi måtte tilpasse os efter fusionen.
Men du har givet meget til selskabet gennem årene, så ...
- Det har du. Dødpålidelig. - Vi vil savne dine skemaer.
Skål for Otto!
- Skål for Otto! - Skål for Otto!
Okay, Otto. Vil du have et stykke med dit ansigt?
Hvem er sultne?
INGEN GENNEMKØRSEL KUN MED TILLADELSE
Se nu der. Nej nej.
Hov, vent!
Nej nej. Du må ikke bruge vejen uden tilladelse.
Jeg parkerer ikke. Jeg smed en pakke af.
Der står ikke noget på skiltet om pakker. Så du mangler en tilladelse.
Gennemkørsel er forbudt her.
Hav en god dag.
Hver gang du kører herind, kan en af beboerne ikke parkere foran deres hus.
Dem i de hvide varevogne gør det ikke. Hvorfor er det kun I brune, der gør det?
Og det er ikke racistisk ment!
Hallo.
- Hej. Undskyld, kan du høre mig? - Ja.
- Det er Susan. - Susan hvem?
- Med godt nyt fra sundhedsforsikringen. - Du kan tro nej! Robot, robot, robot!
Hvem skal jeg tale med for at få telefonlinjen lukket?
- Kundeservice. - Kan du stille mig om?
Nu har jeg hørt på den musik i syv minutter.
- Jeg beklager, mr. Anderson. - Jeg vil have slukket for strømmen.
- Flytter De? - Nej, jeg lukker min konto.
A-N-D-E-R-S-O-N.
Hvorfor kan du ikke refundere de seks dage? O-T-T-O.
Det siger retningslinjerne? Men hvis jeg betaler for seks dages gas, -
vil jeg bruge seks dages gas. Så er den ikke længere.
Idioter.
Kør, kør, kør. Stop. Kør.
Okay, ja. Stop.
Bak. Pas på den blinde vinkel. Brug kraften.
Godt, godt. Ikke ind på fortovet.
Bak, bak, bak. Væk.
Stop.
- Pis. - Hvad fanden laver han?
Præcis! Det siger jeg også!
Du kan ikke bare køre ind her.
- Jeg kører ikke. - Du må ikke køre her uden tilladelse.
Vi har parkeringstilladelse. Den er lige her.
- Hvad fanden laver den i din lomme? - Det er jo mig, der kører bilen.
Vi har lejet huset her. Nummer 206.
I må stadig ikke bakke traileren helt ind til døren.
Det ville jeg heller ikke. Det var en parallelparkering.
Parallel med hvad?
Ja, det gik vist ikke så godt, vel?
- Jeg prøver igen. - Du gode gud!
- Godt! - Og bak videre. Bak videre.
- Og lidt længere bagud. - Jeg har styr på det.
- Den anden vej. Først den anden vej. - Pas nu på.
- Pas på. - Godt.
Nej nej. Nej!
Nej, nej, nej! Stop! Stop, stop, stop!
Stop! Stig ud af bilen.
- Ud af bilen. - Undskyld.
Hvordan kan du i din alder ikke have lært at bakke?
En hund med én forpote og grå stær kunne gøre det bedre.
Automatgear selvfølgelig. Giv mig nøglerne.
De er i kopholderen.
- Den har startknap. - Det vidste jeg godt.
Hvad fanden er det?
Det er baksensoren. Traileren er for tæt på siden af bilen.
- Derfor bipper den, men ... - Okay.
Hej.
- Hvad hedder du? - Otto.
Otto?
Otto. O-T-T-O.
Jeg hedder Abbie, O-T-T-O.
Og jeg hedder Luna.
Hyggeligt at møde jer.
Det var flot, hva'? Han gjorde det bare i første forsøg.
- Perfecto! - Tusind tak.
Hvis man har brug for en sensor for at kunne bakke, -
bør man ikke køre bil, ikke engang betjene radioen.
Enig.
Tilladelsen skal sidde ved bakspejlet, ikke i din lomme!
- Modtaget. - Farvel! Tak!
Mange tak. Det var pænt af Dem.
Idiot.
Er I klar?
Sådan.
- Godt. - Tag selv jeres ting med.
Mesteren og Margarita
- Er der mere hyldeplads? - Tre tomme hylder.
- Hvor mange bogkasser har du? - Syv-otte.
"Så bygger jeg en ny bogreol."
Så bygger jeg en ny bogreol.
- Hej. - Hej.
- Otto. Ikke? Ja? - Otto.
Ja, det sagde jeg også. Ikke?
Det er lige meget, hvad du sagde. O-T-T-O.
- Otto. - Otto.
Otto. Så det er det samme forfra og bagfra.
- Otto. - Otto. Man hører ikke det navn så tit.
Det gør jeg.
- Hvis vi forstyrrer, kommer vi senere. - Hvad vil I?
Jeg har noget mad med.
Hvorfor?
- Fordi du så sulten ud. - Derfor passer vi så godt sammen.
Hun elsker at lave mad, og jeg kan bare spise og spise.
Nå, men vi ville bare ... Vi ville hilse ordentligt på, -
når nu vi bliver naboer og det hele, så ...
- Så ... - Okay. Farvel.
Jeg hedder Marisol.
Og jeg hedder Tommy.
Otto.
Er du altid så uvenlig?
Jeg er ikke uvenlig.
- Det synes jeg nu nok. - Jeg er ikke uvenlig. Det er jeg ikke.
Ikke det? Okay. Nej, nej, nej. Du er da ikke uvenlig.
Hvert et ord fra din mund er som et varmt knus. Det må jeg sige.
Nyd maden.
- Hvad er det? - Vær forsigtig med salsaen.
Det er pollo con mole. Meget lækkert.
Det er en mexicansk ret. Jeg er mexicaner.
Jeg er født i El Salvador, for der kommer min far fra.
Men min mor er mexicaner, så vi tog først til Mexico ...
- Og hvad med dig? - Jeg er it-konsulent.
Jeg er fra Anaheim.
- Fra Anaheim? - Anaheim, ja. El Paso.
Jeg har noget, jeg skal ordne.
Undskyld, mr. Otto. Jeg kunne vel ikke låne en ombrakonøgle?
- Du mener en unbrakonøgle. - Nej, en ombrakonøgle.
- Det hedder "unbrakonøgle". - Ja, det hedder da en unbrakonøgle.
Ombrako.
Jeg har hørt på det "ombrako" hele dagen.
Det hedder det. Alle, jeg kender, siger "ombrako".
Så tager alle fejl.
- Skal vi google det? - I guder!
Ja, prøv lige at google det. Wikipedia.
- Giv mig din mobil. - Nej, brug din egen.
- Ved du, hvilken størrelse du skal bruge? - Bare normal.
Tag hele sættet.
- Tak. - Tak. Vi går nu, så du kan ordne det der.
Hvad vil du nu?
Er hun ikke smuk, min dreng? Chevymotorer er bare sagen.
Pålidelig. Der er ikke nok pålidelighed i verden.
Far, det er Otto.
Det er nok nu, skat.
FRISKE BUKETTER TO FOR 8 DOLLARS
To for otte dollars?
Måske skulle jeg bare køre mig selv over. Det skulle nok fungere.
Jeg fandt nogle af dine yndlingsblomster.
Lyserøde.
Der var en god rabat.
De var på tilbud. To for otte dask.
Jeg beklager, jeg ikke kom med dem tidligere.
Jeg blev distraheret.
Af nogle nye naboer.
Manden er en kyllingehjerne.
Han kan ikke kende en unbrakonøgle fra en flyveøgle.
Lejere selvfølgelig.
Ingen vil binde sig til noget.
Ja ja, jeg ved det godt. Måske har de ikke råd til at købe endnu.
Men hvad så når byggefirmasvinene vil rive deres hus ned -
og bygge flere af de dersens tarvelige moderne lejligheder?
Det kommer til at ske.
De kører allerede rundt om bommen, tværs over græsset.
Dye & Merika.
Hvilken idiot har udtænkt det navn til et byggefirma?
Det lyder som "døende Amerika".
Og det er jo sandt nok.
Man kan ikke engang købe en ordentlig skruekrog længere.
Eller reb afmålt i fod.
Intet fungerer, når du ikke er hjemme.
Næste.
Jeg tror, at du har hypertrofisk kardiomyopati.
En arvelig forstørrelse af ...
Jeg ved, hvad det er. Min far havde det.
Du skal nok holde længe endnu, -
men du har ikke nogen fremtid i militæret.
Næste.
- En retur til Pittsburgh, tak. - Så bliver det 1,10 dollars.
Tak.
Gør plads.
Hov! Du tabte din bog!
Du tabte din bog! Halløj!
Er det min?
Hvad?
Ja.
Jeg så, at du tabte den ...
Mesteren og Margarita
Tusind tak. Jeg er halvvejs og vil da vide, hvordan den ender.
Tag plads. Bare sæt dig her hos mig.
Jeg hedder Sonya.
Jeg hedder Otto. Opkaldt efter min far.
Jeg er på vej hen til min far. Jeg besøger ham hver torsdag.
Tager du tit det her tog?
Nej, jeg har været hos sessionslægen.
Gud nej.
Det må være hårdt ikke at vide, hvad man kommer over til.
Hvornår skal du afsted?
Jeg skal ikke ...
Ikke foreløbig.
Må jeg se Deres billetter?
Tak.
Mange tak.
Du sidder desværre i det forkerte tog. Du skal østpå.
Jeg må have ...
Jeg står af på næste station.
- Hvor meget bliver det? - 1,75 dollars.
En.
Her. Jeg har nogle mønter.
Tak.
Værsgo. Hav en god dag.
Der blev en quarter tilovers.
Fra 1964. Så den er lavet af sølv.
Behold den. Det er en lykkemønt.
Ja, det er.
TAK MADEN VAR INTERESSANT
Hej, Otto! Det bliver da en sen morgenrunde i dag!
- Nej. - Skulle du ikke være på arbejde nu?
Nej!
Fedt nok. Vil du så komme til frokost?
- Frokost. - Ja.
Du kan tro nej.
Svinemørbrad, hvis du ombestemmer dig!
Nej, nej, nej.
Undskyld mig!
Det var dig.
Det her er en privat vej, og bommen skal holde trafikken væk.
Så idioter ikke kører uden om den og ødelægger plænen.
Okay, der fik du mig. Jeg kommer fra Dye & Merika.
Jeg får viceværten til at komme og fikse bommen.
- Den bliver så god som ny. Endnu bedre. - Der er en grund til, vi har de regler.
- Jeg ved godt, hvad I er ude på. - Fint, mr. Anderson. Så siger vi det.
Fortsæt din naboværnsrunde.
Kom så ud, din lille satan!
Kom så.
Kom herud!
Hvis du kaster en til sten, sparker jeg din lille rottehund op over taget.
Jeg vil ikke ramme dit hus. Den klamme kat rev Prince.
- Jeg slår den ihjel. - Nej, du gør ej.
Den er vild. Den har nok alle mulige klamme sygdomme.
Det har du sikkert også. Jeg kaster ikke sten efter dig.
- Andy. - Hvad er der?
Hørte du lige, hvad han sagde?
Jeg har fortalt, hvordan han taler til mig.
Smut, mens du kan. Jeg er ikke din ven.
Dye & Merika vil få gadens ældre på plejehjem.
Jo før, desto bedre!
Hej.
- Hvad nu? - Jeg ville bare returnere nøglerne.
- Der fulgte en med møblerne. - Tillykke med det.
- Og jeg har lavet salpores de arroz. - Er det kylling med mole?
Nej. Det er småkager fra El Salvador. Min fars yndlingssmåkager.
- Vildt lækre. Du vil elske dem. - Fordi jeg har bagt dem.
Og så ville jeg høre, om jeg kan låne en stige?
Vores vindue binder.
- Hvorfor kræver det en stige? - Fordi det er vinduet deroppe.
Det kan ikke åbnes.
- Vil du prøve at åbne det udefra? - Ja. Lige præcis.
Jeg henter min frakke.
Okay. Tak.
- Det er fint, at han vinker. - Vi sætter armen godt på.
Godt, du er her.
Otto, undskyld, jeg belemrer dig, men vi har ingen varme på.
- Kan du kigge på det? - Prøv at udlufte radiatorerne.
Hvordan gør jeg det?
Ved at udlufte radiatorerne.
- Vær nu ikke ubehøvlet. - Jeg var ikke ubehøvlet.
Det kan være svært at se forskel, når det kommer til Otto.
Ja.
Vi er forresten lige flyttet ind i 206.
- Jeg hedder Marisol. - Tommy.
Velkommen, søde. Jeg hedder Anita.
Min mand, Reuben, plejede at stå for det med varmen.
Men vi har altid vidst, at der ville komme en dag, -
hvor han ikke længere kunne klare de små ting i hjemmet.
Det skulle Reuben have tænkt på, da han udførte sit kup.
Det er længe siden.
- Et kup? - Det var en misforståelse.
Det var et kup.
Otto, kan du ikke bare udpuste Anitas radiatorer for hende?
Nej. For man udpuster ikke radiatorer. Man udlufter dem.
- Se lige rampen her. - Det er Sonyas.
- Til traileren. - Stil den.
Stil den! Hvem har sagt, du må røre den?
- Undskyld, Otto. - Gå nu med jer!
Tag din stige og gå. Væk med jer. Alle sammen.
- Okay.
- Tak. - Pas lige på.
Godt, sådan.
- Tak! - Tak!
Nej. Hvad laver du herinde?
Hvordan kom du herind?
Kom så. Ud! Kom ud herfra.
Nej, kom så ud. Ud med dig.
Kom så.
Giv så slip!
Slip.
Hvis du river mig, så bider jeg dig.
Så kan du lære det.
Dumme kat.
- Hej, Otto! - Hej, Otto!
O-T-T-O.
Otto.
Jeg lånte dig min haveslange i august. Giv mig den, så udlufter jeg radiatorerne.
Kom ind.
Nå, men dine nye naboer virker da rigtig dejlige, synes du ikke?
Dejlige.
Ja, og det kan også være, du snart får flere nye naboer.
Dem fra byggefirmaet siger, -
at Reuben og jeg skal flytte ud.
Nej, det er noget vås. Det er da jer, der ejer huset.
Ja, det sagde jeg også.
De har talt med vores søn, Chris.
Han siger, at jeg ikke længere kan passe Reuben, -
at han skal på et plejecenter for hjerneskadede.
Og at jeg skal flytte på plejehjem.
Hvad ved Chris om det? Han har alle dage været en idiot.
De kan ikke tvinge jer til noget.
- Ved han overhovedet, at vi er her? - Ja, selvfølgelig.
Du skal ikke lade dig narre.
Han er stadig derinde.
Jeg går ud og finder din slange.
Hele kvarteret falder fra hinanden nu.
Der er ikke engang en grundejerforening længere.
Der er ingen tilbage til at få tingene til at fungere.
Ikke som vi gjorde.
Vi skal lige have én ting på det rene. Jeg har stadig ikke tilgivet dig.
Jeg var ikke klar over, du ville gå i hundene så hurtigt.
Nu ...
... river de alt ned, som vi kæmpede hårdt for at opbygge.
Jeg er ikke engang væk endnu, og de prøver at viske os ud.
Jeg vil ikke blive hængende og være vidne til det.
Jeg vil væk.
- For altid. - Er du klar til frokost?
Jeg har lavet de stuvede majs, du elsker.
Tak for lån. Jeg beklager, du først får den nu.
- Vil du blive til frokost? - Anita har lavet svinemørbrad.
Nej, jeg har meget at ordne.
Reuben, hvad laver du, skat?
- Giv slip. - Hvad laver du?
- Giv slip. - Reuben.
- Slip. - Reuben, hvad laver du?
Hold da op.
Prøv at åbne det lidt indefra.
Det er højere, end jeg troede.
Jeg er lidt svimmel, skat.
Vi må vist begge tage næste tog.
Otto.
- Du er opkaldt efter din far. - Tænk, at du husker det.
Skal du til sessionskontoret igen?
Nej, jeg ville betale dig tilbage for billetten.
Kan du ikke bare invitere mig ud at spise?
- Skal vi? - Ja, lad os gå ind.
Du ... kommer 15 minutter for sent.
Gør jeg?
Nå, men hvad interesserer du dig for?
- Interesserer mig hvordan? - Hvad går du op i?
Maskiner. Motorer.
Jeg kan lide at vide, hvordan ting fungerer.
Hvad hver del gør for at få bilen til at køre.
Det er faktisk indviklet.
Karburatoren skal blande benzin og luft, og så skal tændrøret antænde det -
for at drive stemplet, plejlstangen og kardanakslen.
Hvor har du lært så meget om biler?
Fra min far. Det var det eneste, vi talte om. Han var en god far.
Pålidelig.
Så han er gået bort?
For to måneder siden.
- Meget pludseligt. - Det gør mig ondt.
Og din mor?
Jeg husker hende ikke rigtigt. Kun hvordan det var ikke at have hende.
Hvorfor tog du ingen forret?
Jeg har spist hjemmefra.
Hvorfor?
Så du kunne bestille lige, hvad du ville.
Jeg har løjet for dig.
Undskyld. Jeg er ikke i hæren. Jeg bestod ikke lægeundersøgelsen.
Så havde jeg i det mindste haft arbejde som ventet, men ... det har jeg ikke.
Og jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg må nok hellere gå.
Otto!
Jeg kommer.
Hvad? Hvad vil du?
- Hvad laver du her? - Hvad laver du?
- Leder efter dig. - Jeg er her.
Vil du ikke nok køre mig på hospitalet? Tommy faldt ned fra stigen.
Du kan selv køre i den importerede brødrister, du kalder en bil.
Jeg har ikke kørekort.
- Hvor gammel er du? - 30.
Og du har ikke kørekort?
Jeg har bestået teoriprøven. Jeg nåede bare ikke til de andre dele.
Hvor mange dele er der?
Kom nu!
Fokusér!
Hør nu efter!
Tommy er på hospitalet og risikerer at dø, mens vi står her og snakker.
Kører du mig på hospitalet, eller skal jeg tage bussen?
- Jeg kører dig. - Tak.
Var det så svært?
- Hvor skal du hen? - Jeg henter da børnene!
Børnene?
Saml mig op!
Bang overalt. Nu! Nu!
Slå, slå, slå.
De dukker ...
Er de en form for superhelte?
Luchadores er wrestlere, så ja.
- Jeg fandt en bog om hr. Bjørn! - Det kan jeg se.
- Hun vil have dig til at læse højt. - Nemlig.
"Er du der, babybjørn?"
sagde hr. Bjørn.
- "Åh, hvor er min babybjørn?" - Nej, tal som en bjørn.
Bjørne kan ikke tale.
Den her kan.
"Åh, hvor er min babybjørn?"
"Er du der, babybjørn, oppe i træet?"
Nej, det er en ugle!
"Der er ikke nogen her, kun min baby og mig."
"Er du der, babybjørn, dybt nede under jorden?"
Jeg er ikke nogen babybjørn. Jeg er Beppo!
Hej, Beppo!
- Vil I se en tryllekunst? - Ja!
Jeg var lige ved at læse for dem.
"Jeg var lige ved at læse for dem," brummede hr. Bjørn.
- Må jeg låne en mønt, hr. Bjørn? - Åh ja, må han ikke nok?
Må jeg ikke nok?
Ja, ja, ja!
- Jeg skal have den tilbage. - Selvfølgelig.
Hvor er Otto?
Han ejer ikke engang klovnedragten. Han kommer til at betale for den.
Beppo står for glæde. Han kommer som frivillig.
- Otto. Hvad fanden har du lavet? - Ikke noget.
- Abuelo Otto slog klovnen. - Nej, jeg gjorde ej.
- Jo, du gjorde. - Abuelo Luchadoro!
- Luchadoro! - Det var alt sammen klovnens skyld.
Hvor ender den nu?
Værsgo.
Pust på den.
Wauw! Der var den jo!
- Hvordan gjorde du det? - Ren magi.
Tak. Jeg håber, I får en magisk dag.
Farvel, Beppo!
- Tak. - Vent lidt.
- Det er ikke min quarter. - Den kom fra Deres øre, så Deres problem.
Nej. Det er ikke min quarter.
"Nej, det er ikke din quarter."
Jeg gav dig en quarter, som jeg skulle have tilbage.
- Vil du have en dollar? - Du forbyttede dem.
Du gav mig den her. Det er ikke bare en quarter.
- Jeg råber ikke! Se, det er kobber! - Han får ikke strisserne ind over!
Jeg gav dig en quarter fra 1964 og vil have den tilbage!
Hvor er den? Du har den på dig.
- 129. Vi har en klovnesituation. - Hvor er den?
Slip klovnen!
Aha! 1964.
- Hvor er min dukke? - Den ligger i din rygsæk.
Hvad for en lomme? Der er en million.
Hvad?
Min far havde det samme smil.
Jeg smiler ikke.
Præcis.
Vær aldrig ond mod en klovn.
- Kommer ham ombrakonøglen? - Se! Mor, der er han!
- Vær lige sød at samle ham op. - Otto!
- Tak for turen. - Farvel, Abuelo Luchadoro.
- Farvel! - Tak igen, Otto.
- Hej hej. - Kom så, de damer.
Nu går vi.
Se dit nye ben! Det ligner et robotben.
Otto!
Gud, nej, er han død?
Nej, han sover nok bare.
Otto. Nej nej, kom nu. Få ham op.
Hvorfor kan du ikke?
Fordi jeg er gravid. Jeg må ikke røre ved katte og få det der tokso-halløj.
Han gik selv derind, så må han også finde ud igen.
Hvorfor er du sådan?
- Jeg er ikke god til katte. - Hej! Hvad så?
Jimmy. Jimmy, vi har ...
Åh nej!
- Vi må da have varmet dig op! - Ja. Pas nu på.
Åh nej!
Jeg har dig. Han er vildt kold.
Hvor går vi hen med ham?
Ikke her! Tokso. Otto.
- Okay, kom så. Jeg har dig, lille ven. - Otto! Luk døren op.
Det skal nok gå, lille ven.
- Alt bliver godt. - Stakkels fyr.
I slæber sne ind på mit gulv.
Gud, hvor er her dog koldt.
Hvad med den her?
- Nej, nej, nej. - Må jeg ...?
Rør ikke den jakke.
- Så vær sød at komme med et tæppe. - Til katten?
- Jeg klarer det. - Hvad laver du?
Kropsvarme gør underværker. Jeg har masser af krop og varme.
Jeg tænder for ovnen.
Du lægger ikke den kat i min ovn.
Jeg vil bare få varme i huset.
Sikke et lavt køkken. Hvor har du fået det?
Jeg byggede det selv. Til Sonya, min kone.
Er hun også lav?
Sonya er gået bort.
Hun var fantastisk til at lave mad, ikke?
Jeg spiste her hele tiden.
Det gør mig ondt.
Nå, kan I gå nu? Jeg har noget, jeg skal ordne.
Det var som altid hyggeligt at se dig.
- Hvem skal passe den lille fyr? - Det skal du.
Okay.
Spørg mig rigtigt nu.
Det var smukt.
Nu er jeg sulten.
Tillykke INGENIØRÅRGANG 1978
Lad mig se det.
"Det attesteres hermed, at Otto Anderson -
har fuldført ingeniørstudiet og opnået en bachelor ..."
Vil du måske engang ...
... giftes?
- For hvis du vil ... - Se på mig.
Spørg mig rigtigt nu.
Vil du ...?
- Vil du gifte dig med mig? - Ja.
Ja.
Ja! Ja!
- Han faldt ned! Nogen må hjælpe ham! - Nej, tag en video.
For guds skyld!
- Hvem gør noget? - Gud, han faldt ned.
Hjælp ham op.
Hej! Kan du bevæge dig?
Du skal bevæge dig! Kom! Du skal op!
Er der nogen, der hjælper mig?
- Kom så.
- Optag det. - Jeg har ham.
Zoom ind.
Hvad skete der?
Vi skulle på museum ...
Se på mig. Træk vejret.
Tag min hånd.
Tag min hånd nu!
Er du vanvittig? Du kunne være blevet dræbt.
- De reddede hans liv. - Han reddede hans liv.
Det var fantastisk.
- Whatever. Følg os. - Følg os.
- Vil du skræmme mig ihjel? - Se den her.
Abbie ville lave en tegning af sin nye nabo.
Du skulle have den.
Det er dig.
- Hun tegner altid dig i farver. - Hvad mener du med "altid"?
Jeg har fået en rigtig god idé. Du kan være min kørelærer.
Nej!
Du kan tro nej. Det har jeg ikke tid til.
Bare rolig, jeg betaler for benzinen.
Hej! Der var I jo. Jeg har ledt efter jer overalt.
Hej, Jimmy. Hvad laver du?
- Er det katten? - Ja.
Uha! Fald nu ned, ven. Han kan virkelig ikke lide det.
Så luk ham ud af kassen.
Okay. Undskyld, lille ven.
Hvad havde du forestillet dig? At lufte ham?
Jeg måtte komme med ham. Jeg havde glemt, jeg er allergisk.
Åh nej, Jimmy!
Jeg kom havregrødsomslag på, men det hjalp ikke.
Kom med mig. Tommy har en recept fra sidste år.
- Han fandt et hvepsebo. - Jeg vil ikke være til besvær.
- Det er okay. Men du må ikke klø. - Hey! Hvad så med katten?
Han er vist din nu, Otto.
Elsk ham.
Kom ned i kassen.
Jeg er ked af, jeg ikke er kommet endnu.
Det har været sværere end ventet at ...
Og nu er han flyttet ind.
Jeg har en kat.
Jeg må finde ud af, hvad jeg gør med ham.
Så kommer jeg til dig, Sonya. Det lover jeg.
Jeg savner dig.
Du kan tro nej. Du invaderer ikke min seng.
Det her er din seng.
Vil du hellere sove ude i sneen igen? For det kan vi godt arrangere.
Du bliver den bedste far, vores børn kunne ønske sig.
- Hov, hov! - Hvad?
- Er det dét, du bruger den cykel til? - Ja. Det er jo mit arbejde.
Et rigtigt arbejde er som tjener eller tankpasser.
Jeg arbejder også på pizzeriaet og i genbrugsbutikken.
Du er mr. Anderson, ikke?
- Du kom altid til skolearrangementerne. - Hvornår var det?
Mrs. Anderson var min lærer.
Hun var den første, der ikke behandlede mig som en freak, -
fordi jeg er transkønnet.
Hun var den første, der brugte mit nye navn.
Hun fik også de andre lærere til det.
Det hjalp mig meget i skolen.
Jeg holder op med at smide de her ind til dig.
Hvad hedder du?
- Malcolm. - Malcolm.
- Otto. - Hyggeligt at møde dig, Otto.
Hej!
Otto! Jeg har godt nyt. Andy vil godt lære mig at køre bil.
Dårligt.
- Tak. - Selv tak.
Perfekt. Okay.
- Hej hej. - Hej.
Parkér! Du er stadig i gear! Det er automatgear.
- Du skal stille den på P for parkering. - Hvad for noget?
Hej hej!
- Hjælp! - Jeg kommer!
Redder prinsessen!
- Ja ja, kommer nu! - Otto!
- Otto er her! Mor har lavet salpores. - Hej, Otto. Kom indenfor.
Jeg kan ikke klare at se på, at én idiot lærer en anden at køre.
- På med frakken. Der er køretime. - Hvad?
Vil du lære mig at køre? Er det rigtigt?
Otto! Tak!
Tak.
To sekunder!
Det er utrolig pænt af dig, Otto. Tak.
Jeg har prøvet.
- Farvel med jer. - Hej hej, Otto!
- Mor skal ud at køre. - Kør nu forsigtigt.
- Hej hej, mor! - God tur!
- Hej hej, mor! - Sådan.
Ikke flere voksne. Kom så!
Otto, kan vi tage vores bil? For jeg har kun kørt med automatgear.
Nej. Jeg lærer dig at køre bil. Sæt dig ind.
Nu kommer vi til det røde lys. Nu skal du til at stoppe.
- Jeg skal bruge koblingen, ikke? - Brug koblingen, og træd på bremsen.
- På bremsen eller koblingen? - Hold koblingen inde.
- Træd på bremsen, træd på kobling. - Kobling og bremse. Og brems.
Brems, brems.
- Du skal ikke råbe ad mig! - Jeg råber ikke ad dig.
- Kobling. Jeg træder på den! - Så stopper vi og ...
Kobling og bremser. Brems, brems, brems.
Bilen foran er stoppet. Ram ikke bilen. Brems.
Ja. Sådan. Giv slip.
Åh gud.
Brems.
Det er koblingen og bremsen.
- Jeg stinker til det her. - Du er ved at lære det.
Jeg var lige ved at køre ind i bilen. Så tæt på.
- Pyt. Det er en hybrid. - Det er en hybrid, okay.
- Du står fint. - Men meget tæt på.
- Ligegyldigt. - Skal jeg bakke?
Bare vent på, det bliver grønt.
Så er det nu. Træd koblingen ned.
Giv den lidt gas. Slip langsomt koblingen ...
Der er grønt!
Træd koblingen ned, skift ... Du skal ikke dreje nøglen.
- Kør! - Du skal bare ...
- Åh gud. - Træd på ...
Slip langsomt koblingen, og giv gas.
- Det er bare det, du skal gøre. - Jeg kan ikke.
Nej, Otto.
Pis altså.
Hvad fejler du? Hun er ved at lære at køre.
- Skulle du ikke også lære det? - Fald nu ned, du gamle.
Jeg er ikke din gamle! Dumme svin!
Hvis du dytter én gang til, bliver det dit livs sidste gerning.
Forstået?
For fanden da.
Nu hører du her.
Du har født to børn. Snart er det tre.
Du er kommet hertil fra et meget fjernt land.
Du lærte et nyt sprog, -
du tog en uddannelse, fandt en uduelig mand og holder sammen på familien.
Du kan sagtens lære at køre bil.
Verden er fuld af komplette idioter, -
som har lært at køre, og du er ikke komplet idiot.
Så ...
Kobling.
Gear.
Gas.
Kør.
- Que bueno. - Que bueno.
Her er en plads. Ind til siden, parallelt, -
og bak, indtil kofangeren er på linje med sidespejlet.
Og så ret op.
Bak helt ind til kantstenen.
- Jeg tog lidt kantstenen. - Og stop.
Frigear.
Bremse. Nøgle.
- Var det det? - Det var det.
Og vi kommer lige til tiden.
Jeg har dem.
Det er semlor.
Svenske eclair.
Det bliver lidt noget rod. Men nu prøver vi.
Med fingrene.
Hvordan har du fundet det her sted?
Det var Sonyas sted.
Vi kom her hver lørdag klokken et.
Og hvad så bagefter?
Så tog vi hjem klokken to.
Jeg vaskede og voksede bilen, -
hun rettede stile, lavede mad og hyggede sig med at læse bøger.
Hvilke bøger?
Hendes bøger.
Jeg prøvede at læse nogle af dem ...
Jeg er bare ... Jeg er bare ikke en læsehest.
Hendes venner sagde, vi var som nat og dag.
Mit liv var i sort-hvid, før jeg mødte Sonya.
Hun kom med farverne.
- Hende ville jeg have kunnet lide. - Hun var en naturkraft.
Hun fik overtalt skolen til at oprette hold for børn med brug for hjælp.
Mange børn havde problemer derhjemme eller social angst.
Men når Sonya havde haft dem igennem, kunne de recitere Shakespeare.
Jeg stødte på en af hendes elever ...
... her forleden.
En, der hedder Malcolm.
- Du skal have mere fløde. - Okay.
Alle kom fint ud af det sammen, dengang vi flyttede ind.
Det var som en gave.
Velkommen til kvarteret.
- Hej. Jeg hedder Sonya. - Anita.
Sonya og Anita blev nære veninder.
Jeg tog mine unbrakonøgler ...
- Reuben og jeg havde meget til fælles. - Sæt farten ned!
- Vi var enige om det meste. - Idiot.
Men folk ændrer sig.
Eller de ændrer sig ikke.
Ting sker. Folk glider fra hinanden.
Bygger vægge. Bliver stødt på manchetterne.
Hvem ved hvorfor?
Måske var det byggeriet, der drev alle til vanvid.
Der var engang en skov oppe på det bjerg.
Deraf navnet Birchwood.
Men så byggede de alle lejlighederne og fældede birkene.
De fattede ikke engang, hvad de lavede, før Reuben og jeg påtalte det.
Og det var før kuppet?
Ja ja. Reuben og jeg var venner dengang.
Senere hen kunne vi kun få øje på vores forskelligheder.
Et par år efter tog deres søn, Chris, en stilling i Japan.
Han har vist ikke besøgt dem siden.
Reuben og ham var altid på kant.
Så der besluttede jeg at begrave stridsøksen.
Reuben!
Hej.
Sonya gav mig den her engang. Men der kom aldrig en anledning.
Måske kan vi starte på en frisk?
- Vil du se min nye bil? - Gerne.
Det er en ny model. Den er lige kommet på gaden.
Voila!
En Toyota?
Du har købt en Toyota.
Celica GT cabriolet.
Five-speed-automatgear.
Man må følge med tiden.
Otto!
Jeg ved ikke, hvad der gik galt med Reuben, men dér mistede jeg ham.
Man må stå fast på sine holdninger.
Selv hvis det er en F-O-R-D.
Overvejede dig og Sonya aldrig selv at få børn?
Nå, nu er klokken to.
Okay.
Ja.
Jeg tænkte på, om du vil hjælpe os i aften.
Mig og Tommy har kun kort tid til at gå ud sammen, inden babyen kommer.
Jeg kører ikke jer to rundt på date.
Nej. Vi tager en taxa.
Hvad skal I så bruge mig til?
- Mor, det gjorde jeg ikke! - Jo, du gjorde! Giv mig den tilbage!
- Så fang mig. - Hold nu op, piger.
I skal lære at dele alt.
- Jeg er ikke sikker på det her. - Vær nu ikke fjollet. Det bliver sjovt.
Bare husk, at Abbie skal i seng inden ni, ikke?
Er du med på den?
Alarmkoden er 4491. 4491.
Jeg tilslutter skalsikring. Hører du efter?
Hvis I vil gå ud, skal du bare trykke her, så er den slået fra.
Jeg bliver lige her.
Ja, okay.
Man ved aldrig.
- Vær nu søde ved Abuelo Otto! - Det skal vi nok!
Jeg kan ikke se kakaomælk.
Man laver det med siruppen. Kun lidt. Ellers kan hun ikke sove.
- Giv mig mælken. - Hvad er det der?
Det er den satans ubrugelige opvaskemaskine.
Far ville smide den ud ad vinduet. Men far må ikke åbne vinduerne for mor.
Hoved.
Cabeza.
- Cabeza. - Cabeza.
Godt.
Øjne.
Ojos.
- Ojos. - Ojos.
Godt.
Arm. Brazo.
- Arm. Brazo. - Godt.
- Det er vist ikke en god idé. - Hvorfor?
Fordi ingen har en chance mod en luchadoro.
Abuelo Luchadoro!
- Hjælp mig, hjælp mig. - Nej, det var ham selv, der begyndte.
- Klar? - Smadr! Og klask!
Smadr og klask! Klask! Karatehug!
Los Andes Universitet Eksamensbevis Marisol Mendes
Her er godt nok stille, hva'?
- Hej med jer. - Hej!
Hej. Hun var allerede faldet i søvn.
- Hvordan er det gået? - Fint.
Du gjorde det godt, Otto.
Giv dig selv et klap på skulderen.
- Tak, Otto. - Udgang.
Hav en god aften!
Okay.
Hvordan gjorde han det?
- Hej, Otto. - Malcolm.
Kæden må ikke sige sådan, når du skifter gear.
- Min cykel er gammel. - Nej, du skal bare justere bagskifteren.
- Min hvad? - Din bagskifter.
Undskyld? Hej! Jeg hedder Shari Kenzie.
Jeg er SoMe-journalist. Jeg leder efter Otto Anderson.
Er du sikker på, du vil det her?
Hold da op. Fedt. Det var da fantastisk.
Er du god mod den, er den god mod dig.
- Bare behold sættet. - Tak, Otto.
Tænk, at jeg hjælper dig med at smide lort ind i andres forhaver.
- Er det ikke nok med to job? - Jeg sparer op til en bil.
- Gør du? - Ja.
- Hvilken slags? - En folkevogn.
Du blokerer garagen, unge dame.
Mr. Anderson? Jeg hedder Shari Kenzie.
- Jeg er SoMe-journalist, og jeg ... - Hvad er det?
Jeg har en kanal på nettet, der hedder Hverdagens helte.
Det, du gjorde forleden på togstationen, var smukt.
- Du reddede mandens liv. - Du har fat i den forkerte.
Nej. Jeg har set den video igen og igen. Det er dig.
- Video? - Har du ikke set den?
En på perronen filmede det med mobilen og postede det på nettet.
En i kommentarsporet genkendte dig.
- Den har over en million visninger. - En million?
- Hvorfor passer folk ikke sig selv? - Fordi historier som din er inspirerende.
- Må jeg tale med dig et par minutter? - Nej, jeg har meget at ordne.
Jeg har en videobesked fra manden, du reddede. Du skal se den.
Otto! Hej! Godmorgen.
Godmorgen.
Er du klar til næste køretime?
- Det er ikke godt nu. - Nej?
Hallo? Jeg er stadig herinde!
Jeg har ikke låst dig inde. Bare drej på knoppen og åbn døren.
Du har vel åbnet en dør før?
Idiot.
Otto! Det er mig.
Hun er kørt.
Godt. Jeg blev ikke færdig med runden.
"SoMe-journalist"? Hvad fanden betyder det overhovedet?
En flok hundehoveder, der filmer sig selv.
Jeg synes, du håndterede det flot. Du lukkede hende inde i din garage.
Det var da virkelig en glimrende strategi.
Godt gået.
Otto, jeg har også tænkt på, du har gjort så meget for os.
- Jeg vil gøre noget for dig. - Nej tak.
Du kunne godt bruge lidt ordentlig mad indimellem.
- De der småkager ... - Altså salpores?
De er ikke så ringe endda.
Og så tænkte jeg også, -
at jeg kan hjælpe dig med at få ryddet op i huset og i din entré.
Hjælpe dig med at pakke Sonyas frakker og sko ned.
Det er der ikke brug for.
Nej, men det kan hjælpe dig med at komme videre.
Jeg vil ikke komme videre.
Hun vil altid være hos dig, Otto. Men du er stadig her.
Nu er det nok.
Da min far døde, holdt min mor op med at leve.
- Hun levede ikke som før ... - Ti stille!
- Stop. - Okay. Du må ikke råbe ad mig.
Hvorfor passer folk ikke bare sig selv? Idioter.
De afbryder mig konstant.
Jo mere de ævler, jo mere drukner de mindet om hendes stemme.
Jeg vil ikke have Sonya ud af mit liv.
Hun var alt.
Der var intet før hende og intet efter hende!
Jeg er noget.
Det dumme svin!
Du kan tro nej!
Du stopper lige der. Stop den bil!
Lod du bommen stå åben? Det gjorde du, ikke også?
- Du er den eneste, der går op i det. - Ja, jeg går op i regler.
Ja. Jeg ved alt om dig.
Du har din egen sagsmappe på kontoret. Så tyk her.
Jeg kender din kones historie. Du gav alle andre skylden.
Klap i. Du siger ikke ét ord til.
Tag det roligt, Otto. Jeg vil ikke gøre dig vred.
Men du burde ikke bo alene.
Vi ved mere om dig, end du nok er klar over, så ...
Pas godt på dit hjerte, ikke?
Hvad ved du om mit hjerte?!
- Din snagende skiderik! - Otto. Otto.
Hvad sker der? Er du okay? Har du det godt?
Vil du hjælpe mig, så luk bommen!
Otto. Otto.
Otto. Tal til mig, Otto. Vil du ikke nok?
Tal til mig, Otto.
Otto.
Tak.
- Den vil være sød til dig. - Nej.
Kom nu! Du ser rigtig sød ud.
Giv mig din hånd. Babyen sparker løs.
Jeg er tilbage om lidt.
Sonya!
Hej.
Der var du jo.
Det er nok nu, skat.
Du er vred. Det ved jeg godt.
Og trist.
Det er jeg også.
Men nu skal vi leve vores liv.
Hvad nu?
- Malcolm. - Undskyld, jeg ville ikke ...
- Jeg skyder dig ikke. - Hvad var det for en larm?
Generatoren røg, og strømmen er gået. Hvad vil du? Det er hundekoldt.
- Jeg håbede, jeg måtte sove på din sofa. - Det her er ikke noget hotel.
- Nej. Undskyld. - Hvorfor kan du ikke tage hjem?
Min far har smidt mig ud.
Jeg har en sofa, du kan bruge.
Gå ikke ind i spisestuen. Loftet skal spartles.
Det er oppe på Sonyas kontor.
Hvorfor smed han dig ud? Fordi du hedder Malcolm nu?
Ja, fordi jeg hedder Malcolm. Fordi jeg går i det her tøj.
Jeg læser for meget, kan ikke lide sport. Vælg selv.
- Han er flov over, at jeg er trans. - Så er han en idiot.
Du har værelset her. Lad være med at røre ved noget.
- Nå ... - Godmorgen.
Der er stadig ingen strøm, så jeg laver æggene, inden de bliver dårlige.
- Jeg håber, det er i orden. - Jeg skal gå min runde.
Vil du ikke have kaffe først?
Jo.
Værsgo.
Lidt æg?
- Jeg siger ikke nej. - Okay.
Den dåse ...
... skal herned.
Hæng den på plads.
Hej, Otto! Går du runden?
Må jeg gå med? Jeg skal op på flere skridt.
- Okay. Jeg hedder Jimmy. - Malcolm. Hyggeligt at møde dig.
Ja.
Du må gerne sætte tempoet ned. Min hjertefrekvens er høj nok.
Ja.
Har du hørt, at de flytter Reuben i beskyttet bolig i dag?
- Hvem gør det? - Dem fra Dye & Merika.
Gudfader. De fik overtalt Anita til at sælge huset.
Nej, de indgik en aftale med Chris.
- Det kan han da ikke. - Jo.
Dye & Merika fandt ud af, at Anita har Parkinsons, opsporede Chris og ...
Parkinsons?
Sidste år overtalte Chris Anita til at give ham fremtidsfuldmagt.
Så Dye & Merika aftalte med Chris at købe huset.
De skiderikker.
Fandt Anita ud af, at hun havde Parkinsons, sidste år?
Det kan ikke passe. Hun ville have sagt det til Sonya.
Anita og Reuben ville ikke sige det til dig og Sonya.
De sagde, I havde nok at slås med.
Sagde de det?
Jeg skal se alt, du nogensinde har fået fra Dye & Merika.
Varsler, breve. Har du en kopi af fuldmagten?
Hvor ved du alt det fra?
- Har du den? - Ja.
Find den frem.
Og alle optegnelser over Reubens og din egen helbredstilstand.
- Har Jimmy fortalt dig det? - Kan du finde det nu?
Ja.
Jeg har været en idiot.
Jeg druknede i mine egne problemer og tænkte ikke på andre.
Jeg troede, de heller ikke tænkte på mig.
Sådan skal venner ikke gøre. Så ...
Det er ikke let at sige efter al den tid.
Men jeg er ked af det.
Og jeg vil ordne alt det her.
Jeg skal bruge din telefon.
- Hvorfor kan du ikke bruge din egen? - Min har ingen forbindelse for tiden.
- Hvorfor? - Det er lige meget.
Jeg skal bare bruge din telefon.
Ved du hvad?
- Nej. - Nej?
Nej. Du vil ikke sige, hvorfor du har mistet forbindelsen.
Du vil ikke sige, hvorfor du skal bruge min telefon.
Du vil ikke sige, hvad der skete med dig på gaden i går.
Og så gik du ind og ville ikke engang åbne døren.
Du gjorde mig bange, Otto.
Ved du, hvor længe jeg stod derude?
Jeg vidste ikke, om der var sket dig noget.
Eller om der ville ske dig noget.
Og jeg er ked af, hvis det var forkert at tale om Sonyas frakker.
Men jeg ville bare hjælpe dig.
Og du lod mig stå derude.
Så nej. Du må ikke låne min telefon.
Du tror, dit liv er hårdt, fordi alle er idioter, -
og du selv må ordne alting, ikke?
Ikke også?
Men ved du hvad?
Det kan du ikke. Ingen kan klare det hele selv.
Du burde bare være glad for, at nogen ville hjælpe dig gennem en lortedag.
Selv hvis det var en idiot. Så ...
Skiderikkerne fra byggefirmaet vil tvinge Anita og Reuben ud af deres hjem.
Derfor skal jeg låne telefonen.
Okay, fint. Kom ind.
Vi havde aldrig været på ferie.
Sonya var gravid i sjette måned.
Og hun ville have en stor oplevelse, inden babyen kom.
Så vi bestilte en rejse til Niagara Falls.
På vej hjem forulykkede bussen.
Bremseslangerne var blevet tilbagekaldt, men selskabet fik dem aldrig udskiftet.
Sonya blev lam, og ...
... vi mistede vores søn.
Efter tre måneder måtte hun endelig komme hjem.
Men de var begyndt at bygge lejligheder og beboerhuse og fortove, -
som ikke var designet til folk i kørestol.
Bygherrerne kunne have ændret planerne.
Men lovene var lemfældige dengang, og de var ligeglade.
Men ikke mig.
Jeg var ikke ligeglad.
- Der er steder til folk som Deres kone. - Jeg var så vred.
Hvad skal det sige? Folk som hende? Hvad mener du?
Efter episoden blev jeg ikke genvalgt som formand for grundejerforeningen.
Jeg ville knuse dem alle sammen.
Bygherrerne, byggefirmaet, busselskabet og chaufføren.
Jeg havde aldrig opgivet det, -
hvis det ikke var for Sonya.
Sonya sagde, vi skulle leve videre.
Så det gjorde jeg.
Jeg levede for Sonya.
Hun gik bort for et halvt år siden. Kræft.
Jeg ville slutte mig til hende.
Så jeg opsagde mit telefonabonnement.
Men nu tror jeg, hun vil have, jeg lever videre.
Og der er ting, jeg skal ordne.
Du spilder din tid, Otto. Aftalen er lukket. Reuben kommer med os.
Hvis du går i vejen, får jeg dig anholdt.
- Jeg gør ingenting. - Du tager ikke ét skridt til!
Du tager ikke min mand fra mig.
Anita, lad nu være. Det er til dit eget bedste.
Det, I gør, er at prøve at tage mit hjem fra mig.
Jeg vil have, at Reuben bliver lige her resten af livet -
sammen med mig i vores hjem!
Men hvem skal så passe Reuben, når du ikke længere kan?
Hvem skal passe dig? Otto?
Otto er heller ikke for rask. Vel, Otto?
Jeg passer dem.
- Læg den mobil. - Anita og Reuben er som familie.
Jeg passer dem, så længe det skal være.
De er ikke din familie.
Deres søn har besluttet, de ikke længere kan klare sig, -
så det, vi gør, er ...
Undskyld? Hvornår så Chris sidst sine forældre?
Han bor i Japan. De afbrød forbindelsen for ti år siden.
Chris aner ikke, hvordan de har det. Han ved kun, hvad I fortæller ham.
- Og hvem er du? - Jeg hedder Shari Kenzie.
SoMe-journalist.
Vi livestreamer lige nu.
Okay, sluk for det kamera. I kan ikke filme det her.
Det er et offentligt fortov.
I har fortalt Anitas søn, at hun har Parkinsons. Men Anita -
har aldrig fortalt det til nogen.
- Hvor vidste I det fra? - Jeg måtte tjekke sygejournalerne.
Mr. Anderson er faktisk kvarterets helt.
Han siger, at I også kendte personfølsomme detaljer fra hans sygejournal.
Hvordan får du og dit selskab ulovlig adgang til ældre borgeres sygejournaler?
Okay, vi kører. Vi er færdige her.
Hyggeligt at møde dig.
- I er færdige nu! - Fjern det skide kamera!
Farvel.
Vi gjorde det!
Jeg postede først Anitas historie for en time siden.
Snesevis af folk siger allerede, -
- at Dye & Merika tvang dem ud af deres hjem.
- Barnemad. - Farvel med jer.
Hvis du har en historie, så del den med mig på Shari_Kenzie.
Jeg fik det. Jeg fik det.
Du glemte at lukke bommen!
Så du det? Han lagde sig fladt ned og gav op.
I vores tid ville svinene i det mindste kæmpe lidt.
De er ikke sluppet af med os endnu.
Ja.
Det føles ret godt, ikke?
Er godt naboskab noget, der hører fortiden til?
Det vil jeg spørge øjenvidnerne Anita og Jimmy om.
Jimmy, du siger, at Anita og Reuben er som din familie.
Hvad vil det sige?
Jeg spiser hjemme hos dem næsten hver aften.
Jeg ved godt, hvad du venter på. Du er klar til frokost, ikke?
Jeg ved, hvad du vil have.
Sådan der.
I er nytilflyttere. Hvordan har det været?
En smuk oplevelse.
For jeres familie. At folk her er ...
- Ja. - Otto?
Otto!
Ring efter en ambulance!
- Ms. Mendes? Du må se ham nu. - Ja.
Hola, Otto.
Ms. Mendes?
Jeg er doktor Ellis. Mr. Anderson angav dig som nærmeste slægtning.
Ja, det er korrekt.
Det var tæt på. Har din onkel fortalt om sin tilstand?
- Nej, ikke rigtigt. - Det hedder hypertrofisk kardiomyopati.
Populært sagt er hans hjerte for stort.
For stort?
Nå, sådan.
Nej, undskyld. Det er okay.
Du er virkelig elendig til at dø. Ved du godt det?
Otto, jeg tror, det er nu.
Jeg tror, det er nu.
Det er nu.
Jeg er kardiolog. Jeg tilkalder fødeafdelingen.
Gør nu noget! For det er nu!
Det blev en dreng!
Er I klar? Nu tager vi billedet, alle sammen!
Kom nu, kom nu.
Er I klar? Sig "Marco".
En, to, tre.
Marco!
- Otto! - Hej, Otto. Kom indenfor.
- Det er vores ven Otto. - Hej, Otto!
Hej, Otto.
Undskyld. Er det, fordi bilerne blokerer indgangen?
Nej, jeg har noget til dig.
Otto. Otto.
- Jeg gav den et friskt lag maling. - Jeg elsker den.
Den er til babyen.
Tak! Hold ham lige et øjeblik.
- Hvorfor? - Tommy skal se den.
Hold ham. Han begynder at græde.
Jeg er straks tilbage. Tomaso?
Sådan der.
Skal jeg stikke den ind igen?
Sådan.
Ja. Okay.
Yo soy Abuelo Otto.
Okay?
Lad mig lige vise dig, hvordan den virker.
Du skal ikke gøre noget som helst.
Stille og rolig.
Dit lille hoved ...
Og så skal man bare ...
... gøre sådan.
Sonya, det er Abbie og Luna, og de har noget til dig.
- Hej, Sonya. - Hej, Sonya.
Og det der er splinternye lille Marco.
Og Marisol og Tommy. Dem har jeg fortalt dig om.
Sig "hola, Sonya".
Hun elskede lyserøde blomster. I ramte plet.
Jeg kan også godt lide lyserød.
Er det ikke fint?
- Er du klar? - Ja.
Nej.
Nej, nej, nej.
Kom nu, Otto.
Til Marisol
Godt, Malcolm, nu tjekker du olien. Hvad siger den så?
Det ser godt ud, ikke?
Hvis du siger det. Det var det.
Okay, og her er din manual.
Her er papirerne.
Og nøglen.
Det er din bil.
- Tager du gas på mig? - Nej.
Hvad? Otto!
Tak! Tusind tak.
- Vildt! - Jeg reddede dig fra en folkevogn.
Jeg har bil!
- Det er din bil! - Det er løgn!
Otto? Har du købt ny bil?!
Gud, hvor vildt!
Vil I med ud at køre en tur?
- Skal vi tage en tur? - Flot vogn, Otto!
Forsigtig.
- Jeg kan godt lide din bil. - Bare vent, til du har kørt i den.
Den er jo enorm.
Det her er Ottos luchador- monstertruck!
- Har du nogen tegneserier? - Må vi godt få svenske eclair?
Det her er livet.
Okay.
Okay, hvem er klar til morgenmad?
Nu skal du bare se.
- Tænk, at Marco allerede er tre. - Jeg åbner.
Skat?
Otto har ikke ryddet fortovet.
Se efter jeres bror.
Find nøglerne.
Otto?
Otto.
Ja.
Marisol.
Marisol, hvis du læser det her, så bare rolig.
Jeg har ikke gjort noget dumt.
Det viser sig, at det ikke er så fint, som det lyder, at have et stort hjerte.
Lægerne har advaret mig om, at jeg ville dø af det, -
så jeg har bare planlagt lidt frem i tiden.
Katten får tun to gange om dagen -
og kan bedst lide at forrette sin nødtørft i fred.
Vær søde at respektere det.
Jeg vil gerne have en begravelse.
Vi mindes her i dag ...
Men ikke for rørstrømsk.
Bare så jeg mindes lidt.
Af de folk, som syntes, jeg tog min tørn.
Kvarterets helt og en ven af kanalen mindes her i dag. Otto Anderson.
- Jimmy, vil du sige et par ord om Otto? - Ja.
Otto, vi elsker dig.
Til ære for dig vil Malcolm og jeg hver dag uden undtagelse gå din runde.
Ved frokosttid og på alle ugedage.
Du var en stor mand.
Min advokat vil give adgang til mine konti i banken.
Jeg har aldrig spildt penge på ragelse, så der er nok til børnenes uddannelse.
Hvordan gjorde du det?
Gør, hvad du vil, med resten.
- God dreng. - Er det en hundekage?
Min lille abekat.
For Otto.
Huset og alt i det er dit.
Så længe du lover aldrig at sælge til det skide byggefirma.
- Og for guds skyld, Marisol ... - Tommy.
Lad ikke Tommy køre Chevyen.
Kom her.
Eller nogen anden for den sags skyld.
Jeg betror kun dig den.
For du er ikke en idiot.
Abuelo Otto.
Hvis du eller en ven er i krise, findes der hjælp.
Kontakt Livslinien på 70 201 201 eller skrivdet.dk.
Pas godt på dig selv, og vær der for andre.
Undertekst oversat af: Malene Hollnagel