Koja je cijena laži?
Ne to što ćemo ih zamijeniti za istinu.
Prava je opasnost to da, ako čujemo dovoljno laži,
Više uopće nećemo moći razaznavati istinu.
Što tada možemo učiniti?
Što nam preostaje, nego odbaciti nadu u istinu
I umjesto nje zadovoljiti se pričama?
U tim pričama nije važno tko su junaci.
Zanima nas jedino tko je krivac.
MOSKVA 26. 4. 1988.
U ovoj je priči to Anatolij Djatlov.
On je bio najbolji izbor.
Arogantan, neugodan čovjek te je noći trčkarao i izdavao naredbe.
Nije imao prijatelja.
Bar ne važnih.
A Djatlov će sad idućih deset godina provesti u radnom logoru.
Jasno, ta je kazna dvostruko nepravedna.
Ima znatno gorih kriminalaca od njega.
A što se tiče toga što je učinio,
Čovjek nije zaslužio zatvor.
Zaslužio je smrt.
Ali umjesto toga, deset godina zbog kaznene odgovornosti.
Što to znači?
Nitko ne zna. Nije ni važno.
Ono što je važno jest da je za njih pravda zadovoljena.
Jer, znate, za njih je pravedan svijet zdrav svijet.
Ništa u vezi s Černobilom nije bilo zdravo.
Što se dogodilo, što se događalo poslije, sve dobro što smo učinili,
Sve to...
Sve to.
Ludilo.
Pa, prenio sam vam sve što znam.
Oni će to, naravno, poreći, kao i uvijek.
Znam da ćete dati sve od sebe.
Obrada by: www.exyusubs.com
ČERNOBIL
Pripjat, Ukrajinska SSR, dvije godine i jedna minuta ranije
Ljudmila!
Druže Djatlov!
Što se upravo dogodilo? -Ne znam.
Požar u prostoriji s turbinama!
Prostorija s turbinama.
Tank kontrolnog sustava. Vodik.
Ti i Toptunov raznijeli ste tank!
Nije... -Ovo je hitna situacija. Samo mirno, moramo...
Eksplodirao je! -Znamo. Akimove, hladimo li jezgru?
Isključena je, ali kontrolne šipke rade. Nisu do kraja...
Dobro, iskopčat ću ih s konzole. Rezervne crpke!
Voda mora hladiti jezgru, samo to je važno!
Nema jezgre! Eksplodirala je!
Jezgra je eksplodirala!
U šoku je. Vodite ga odavde.
Poklopca nema. Vidio sam kako dimnjak gori.
Zbunjen si. RBMK jezgre ne mogu eksplodirati. Akimove.
Bez brige. Postupali smo ispravno. Dogodilo se nešto čudno.
Osjećaš li okus metala? -Akimove!
Druže Perevozčenko, to je fizički nemoguće.
Jezgre ne mogu eksplodirati. Mora biti tank.
Tratimo vrijeme. Idemo!
Ispumpajte vodik iz generatora i upumpajte vodu!
A požar? -Zovite vatrogasce.
Halo, je li to Postaja 2? - Da. -Što se događa?
Eksplozija u glavnoj zgradi, između trećeg i četvrtog bloka.
Ima li ljudi? -Ima.
Probudite šefove. Nazovite ih, ja svoje jesam.
Sve ih probudite. Probudite čitav časnički blok.
Vatrogasci. -Galo, Ivankov? - Da. -Morate u Pripjat.
Halo? -Da, čujem vas.
U nuklearnu elektranu, treći i četvrti blok.
Gori krov!
Večeras ti nije smjena. -Zvali su sve.
Vojne i civilne. Pripjat, Poleskoje, Kijev.
Velik je požar.
Nešto nije kako treba. Ta boja...
Pravik misli da je to do reflektora ili nešto.
Ali što ako ima kemikalija?
Kemikalija?
Krov je problem, pokriven je katranom.
Gorjet će cijelu noć, grozno će smrdjeti.
Ali ništa više od toga.
Vrati se u krevet.
Je li rat?
Gdje je dozimetar? -Evo...
Evo.
Bombardiraju li?
Koji je ovo vrag?
3,6 rendgena? -Više ne ide.
Onaj bolji je u sefu. Nemam ključ.
Valera.
Tvoje lice.
Dođi!
Hodemčuk je u sobi s pumpama.
Ti idi po Šašenoka, on je u 604. Hajde!
Moramo evakuirati sve!
Sranje! -Hej!
Prostorija za reaktor? Lift je uništen. -Dva kata gore, pa prijeko.
Što ćeš ondje?
Jesi li vidio Hodemčuka? - Ne. Gdje je Viktor?
Još je u sobi s pumpama?
Ostani ovdje, vratit ću se.
Viktore!
Viktore, izvući ću te. Možeš li stajati?
Hodemčuk.
Idi po Hodemčuka.
Gurnuo sam kontrolne šipke... -Još su gore. -Što?
Ušle su do trećine, ne znam zašto.
Poslao sam znanstvenike da ih gurnu ručno.
Pumpe? -Ne mogu do Hodemčuka, linije ne rade.
Jebeš telefon i Hodemčuka. Rade li pumpe? -Ne radi mi konzola...
Briga me za konzolu! Trebam vodu u jezgri!
Idi provjeriti rade li pumpe. Smjesta!
Što kaže dozimetar? -3,6 rendgena.
Ali više ne ide... - 3,6, nije sjajno, nije grozno.
Sve smo učinili kako treba.
Uključi pumpe!
Idemo!
Vasilij!
Vasilij! Što je ovo?
Ne znam, Miša. Nemoj se zajebavati s tim, spoji ovo.
Osjećaš li okus metala? -Da, što je to?
Ne znam.
Ventili, Miša! Ventili, idemo!
Ventili, hajde!
Što trebate?
Doći do reaktora i spustiti kontrolne šipke, ali vrata su se zaglavila.
Mislim da nema šipki. Mislim da nema jezgre.
Ma ne, griješite.
Akimov je rekao.
Idemo!
Ignatenko! Na njegovo crijevo!
Dobro...
Dobro, polako...
Jeste li sigurni?
Akimov...
Hajde.
Hajde, hajde!
Idemo!
Ljudmila!
Hoćeš s nama? -Kamo?
Na željeznički most, bolji je pogled.
Ionako se ne može spavati.
Nemojte, moglo bi biti opasno.
Kako to misliš? Požar je ondje, mi ovdje.
Mihaile! -Što je?
Oprosti.
Je li Vasilij... -Da.
Što kaže, je li loše? - Ne, samo krov, rekao je.
Nitko od momaka nikad nije stradao.
Bit će dobro.
Odmori se.
Tank je dovoljno velik. Ovakva eksplozija,
Kontrolni tank na 71 je od 100 kubika.
110.
110. Moglo je doći do ovoga.
Nema je.
Gledao sam ravno u nju.
Gledao sam u jezgru.
Jesi li spustio kontrolne šipke ili ne?
Vodi ga u ambulantu.
Toptunove! Vodi ga!
Gdje je Kudrjavcev? -Pao je.
Trebam bolničara!
Pogubljen je. -Njegovo lice...
Napukle cijevi, voda je blago kontaminirana, ali bit će dobro.
Imamo li i dalje liniju do njih vani?
Akimove?
Pozovi dnevnu smjenu.
Ali ako... -Moramo pumpati vodu u jezgru.
Trebamo električare, mehaničare, ljudstvo.
Koliko ti puta moram reći.
Idem u zgradu uprave, nazvati Brjuhanova i Fomina.
Tražit će puno izvješće.
Vidi, ne znam mogu li ti olakšati stvar.
Ali svakako ti mogu otežati.
Pozovi dnevnu smjenu, druže Akimov.
Da, druže Djatlov.
Dobro vam ide.
Podigni je.
Ova za možda sat vremena, ova tek ujutro.
Kako je dolje, doktorice?
Tiho. -Kao i uvijek.
U ovo doba ništa osim beba.
Znate li da jednom dva dana nisam spavao?
Deset žena s trudovima u isto vrijeme.
Jesam li vam pričao o tome? -Jeste.
Pa, zasad vas ne trebam.
Ako želite, otiđite se odmoriti.
Nisu dovezli nikoga iz požara.
Kojeg požara? -U elektrani.
Onda sigurno nije strašno.
Imamo li zalihu joda?
Joda.
Dezinficijensa? -Ne, pilule.
Ima li bolnica pilule joda?
Pilule? Što će nam jod u pilulama?
Halo?
Tko još to zna?
Jesi li nazvao Fomina?
Jasno, nazovi ga, ako sam ja budan, mora biti i on.
Što god bio uzrok, važno je da ni ti ni ja...
Test sigurnosti nije dobro prošao?
Situacija je pod kontrolom. - Ne čini mi se da je pod kontrolom.
Umukni, Fomine.
Moram ovo javiti Centralnom odboru.
Moram javiti Marijinu ili, ne daj Bože, Froliravu
Da mi elektrana gori?
Nitko ne može kriviti tebe, direktore Brjuhanov. -Jasno da ne može!
Kako mogu biti odgovoran kad sam spavao?
Ispričaj mi što se dogodilo, brzo.
Test smo izveli po odobrenju glavnog inženjera Fomina.
Šefa smjene Akimov i inženjera Toptunova
Zadesile su teškoće koje su dovele do akumulacije vodika u tanku.
On se, nažalost, zapalio, oštetio postrojenje i zapalio krov.
Tank je prilično velik.
To je jedino logično objašnjenje.
Jasno, zamjenik glavnog inženjera Djatlov
Direktno je nadgledao test, on će najbolje znati.
Tank za vodik, požar.
Reaktor?
Osiguravamo stalan dotok vode jezgri.
Radijacija? -Ovdje dolje je, jasno, nema.
Ali kažu mi da je u zgradi reaktora 3,6 rendgena po satu.
Pa, nije sjajno, ali nije ni strašno. - Uopće. Od vode, pretpostavljam?
Morat ćemo ograničiti smjene na šest sati...
Uz redovito praćenje dozimetrima.
Neka uzmu onaj bolji. Iz sefa.
Dobro. Nazvat ću Marijina.
Neka probude mjesni izvršni odbor.
Bit će zapovijedi s vrha.
Evo.
Što mislite, od čega su te boje?
O, gorivo, sigurno.
"O, gorivo, sigurno?"
Što ti znaš? Ti meteš željezničku postaju.
Moj prijatelj Jurij radi ondje. Kaže da nema goriva.
Nema goriva, nema vatre. Samo atomi.
Kaže da se ne može prići gorivu.
Ako priđeš, čaša votke na sat četiri sata.
Nije li Jurij vodoinstalater? - U nuklearnoj elektrani, da.
Pa, divna je. -Da.
Imaš li cigaretu?
Trebaš pomoć?
Gotovo je.
Učinili smo sve što smo mogli iz daljine, moramo poći prema krovu.
Vasilij.
Moraš je ugasiti.
Dosta je, drugovi.
Idemo, momci.
Vasilij, ovuda. Samo ravno. Sasvim unutra.
Hajdemo!
Da, ulazimo.
A pomoćni?
Pumpi nema, instalacija nema.
Jezgra?
Nisam ulazio onamo. I neću.
Mislim da je vrijeme da... -Ne, voda mora dolaziti do jezgre.
Moramo otvoriti ventile. -Saša.
Što hoćeš, Borise? Ako je istina, milijun ljudi umire. To želiš čuti?
Moramo ručno otvoriti ventile.
Ručno? Trebat će nam sati da otvorimo toliko ventila!
Onda nam pomozi. -Oko čega?
Rasipanja vode? Ondje nema ničega!
Leonide, preklinjem te.
Pazi na konzolu dok nas nema. -Ne radi.
Samo pazi na nju.
Pa, znamo zašto su nas pozvali prije.
Zna li se što se dogodilo?
Provodili su sigurnosni test turbina i eksplodirao je tank.
Ni meni nema smisla.
Možda je sabotaža? Bomba?
Sitnikove! Trebamo onaj bolji dozimetar,
Ali u sefu je, a ne znamo gdje je ključ.
U zgradi dva.
Za mnom.
Gospodo, dobro došli. Nađite mjesto, ima ih dovoljno.
Znam da je kasno, ispričavam se.
Znajte da smo ovdje vrlo sigurni.
Ovo sklonište podnijelo bi američki nuklearni napad, bit ćemo dobro.
Kako vidite, došlo je do nezgode.
Pokvario se veliki kontrolni tank,
Oštetio zgradu reaktora četiri i izazvao požar.
Razgovarao sam sa zamjenikom sekretara Marijinom,
Marijin sa zamjenikom šefa Froliravim,
On s članom Centralnog odbora Dolgihom,
A Dolgih s generalnim sekretarom Gorbačovom.
E sad, budući da Centralni odbor iznimno cijeni
Rad Izvršnog odbora u Pripjatu,
Zamolili su me da vas uputim u stanje.
Prvo, situacija je pod kontrolom.
Drugo, budući da se rad sovjetske nuklearne industrije
Smatra državnom tajnom, moramo se pobrinuti
Da ovaj događaj ne povuče negativne posljedice.
Kako bi se izbjegla panika, Centralni odbor poslao je
Odred vojne policije u Pripjat.
Koliki odred?
Između dvije i četiri tisuće ljudi.
Što se ovdje zaista zbiva? Koliko je opasno?
Ima blage radijacije, ali u opsegu same elektrane.
Nije točno. -Molim?
Vani ste vidjeli ljude kako povraćaju, ljude s opeklinama.
Više je radijacije nego što kažu.
Ovdje imamo žene, imamo djecu.
Evakuirajmo grad.
Gospodo, molim vas. Molim vas.
Moja je žena ovdje.
Mislite da bih je držao u Pripjatu da nije sigurno?
Brjuhanove, zrak se sjaji!
Čerenkovljev efekt, sasvim normalna pojava
I pri minimalnoj radijaciji.
Zanima me: koliko vas zna kako se ovo mjesto zove?
Naravno, zovemo ga Černobil,
Ali koje mu je pravo ime?
Nuklearna elektrana "Vladimir I. Lenjin".
Upravo tako.
"Vladimir I. Lenjin".
Koliko bi on sad bio ponosan na sve vas.
Napose na vas, mladiću, i vašu strast prema ljudima.
Nije li to jedina svrha državnog aparata?
Katkad zaboravljamo.
Katkad postanemo žrtve straha.
Ali naša će vjera u sovjetski socijalizam uvijek biti nagrađena.
Država nam kaže da situacija ovdje nije opasna.
Imajte vjere, drugovi.
Država želi da spriječimo paniku. Dobro me slušajte.
Istina je, kad ljudi vide policiju, uplašit će se.
Ali po mom iskustvu, kad ljudi krenu s pitanjima
Koja nisu u njihovu najboljem interesu,
Jednostavno im treba reći da se drže svog posla
I da državne stvari prepuste državi.
Zatvorit ćemo grad.
Nitko ne može otići.
Prekinut ćemo telefonske linije,
Spriječiti širenje dezinformacija.
Na taj način ćemo spriječiti potkopavanje plodova našeg rada.
Da, drugovi, sve nas čeka nagrada za ono što večeras ovdje učinimo.
Ovo je naš trenutak slave.
Hvala.
Drug Sitnikov, glavni inženjer.
I?
Poslao sam dozimetriste u zgradu reaktora.
Veliki dozimetar iz sefa, koji ide do 1000 rendgena...
Što je pokazao?
Ništa.
Mjerač je pregorio čim je uključen.
Tipično. -Eto, to Moskva radi.
Pošalju lošu opremu, pa se poslije čude.
Pronašli smo još jedan dozimetar, kod vojne vatrogasne postrojbe.
On ide do 200 rendgena, ali je bolji od malih. -I?
Došao je do maksimuma. 200 rendgena.
Kakvu to igru igrate? -Ma ne, ja...
Pitao sam ga, više je puta mjerio. On mi je najbolji čovjek.
Još jedan pokvareni mjerač. - Provjerio sam ga na kontrolnoj.
Što je vama? Kako voda koja curi iz tanka može dati takav broj?
Nikako.
O čemu onda meljete, kvragu?
Ovaj...
Obišao sam zgradu s vanjske strane.
Mislim da na podu ima grafita. U šljunku.
Niste vidjeli grafit.
Jesam. -Niste.
Niste! Jer ga ondje nema!
Želite reći... Da je jezgra...
Što? Eksplodirala?
Da.
Sitnikove.
Vi ste nuklearni inženjer, kao i ja.
Molim vas, objasnite mi kako jezgra RBMK reaktora može eksplodirati.
Ne istaliti se, eksplodirati. Baš me zanima.
Ne mogu.
Jeste li glupi?
Ne.
Zašto onda ne možete? -Pa...
Ne vidim kako bi mogla eksplodirati.
Ali jest. -Dosta!
Idem na krov ventilacijskog bloka, odande se vidi zgrada reaktora 4.
Vidjet ću je vlastitim očima.
Ispričavam se.
Straža! Straža!
Vodite ga bolničaru! Ili u ambulantu, što god treba!
Reaktorska voda. Cijelu je noć blizu nje.
Idite onda vi.
Što?
Idite na krov ventilacijskog bloka i javite što ste vidjeli. -Ne!
Ne, neću to učiniti.
Naravno da hoćete.
Bit ćete dobro, vidjet ćete.
Idite.
Dobro...
Počnimo.
Leonide.
Do kraja.
Otvori do kraja.
Žao mi je...
Nemaš se što ispričavati.
Rekao sam ti, nismo nigdje pogriješili.
Ali jesmo.
Halo?
Valerij Legasov? -Da?
Vi ste Legasov, prvi dodirektor
Instituta za atomsku energiju "Kurčatov"?
Jesam. vi ste? - Boris Serbina.
Dopredsjednik Vijeća ministara
I šef Ureda za gorivo i energetiku.
Došlo je do nesreće u elektrani Černobil.
Koliko je loše? - Nema razloga za paniku.
Požar je uglavnom ugašen. Eksplodirao je kontrolni tank.
Kontrolni tank. A jezgra?
Voda se neprestano upumpava.
Aha. A kontaminacija? -Blaga.
Upravitelj Brjuhanov kaže 3,6 rendgena po satu.
To je puno. Trebao bi evakuirati...
Vi ste stručnjak za RBMK reaktore, zar ne?
Da, studirao sam... - Gorbačov je oformio odbor
Za sanaciju nesreće. U njemu ste.
Sastajemo se danas u dva popodne.
Tako kasno? Oprostite, ali uz toliku radijaciju...
Legasove. U odboru ste da biste odgovarali na pitanja
O radu RBMK reaktora ako ih bude.
I ništa više. Svakako ne o politici. Jasno? -Svakako, nisam htio...
Obrada by: www.exyusubs.com