EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vi är goda vänner, Delilah.
Jag ska inte skada dig.
Snälla!
Men jag skulle aldrig... Nej.
Nej.
-Jag vill inte dö här. -Det ska du inte.
Jag lovade. Jag menade det. Jag skulle aldrig göra det här.
Jag ansträngde mig så mycket för dig, Love.
Det kan inte ha varit jag.
Men hon var ett hot mot oss alla.
Hon kunde ha avslöjat mig. Hållit mig borta från dig.
Jag hade motiv.
Jag vill vara med dig.
Nej, det går inte ihop.
För om jag gjorde det här förtjänar jag inte dig.
Då skulle det inte kunna finnas nåt oss.
Det visste jag om.
LSD:n.
Vad hände igår kväll?
Jag måste veta vem som dödade Delilah.
Även om det var jag.
Vi var i baren.
Allt var bra, och det var runt kl. 20?
Skål!
-Det där är tiden du drack ditt vatten. -Drogade du mig?
Drogad, kl. 20.52.
DROGAD
Sen gick det snett. Jag vet inte var fan jag var, eller när.
Ska du lämna Los Angeles?
Hon har en av sina dramatiska dagar.
För mycket tid saknas.
Tid nog för mord.
Om inte, var höll jag hus? Vad fan gjorde jag?
-Det är Forty. -Forty, bra att du svarade.
Jag hoppades att...
Lurad. Lämna ett meddelande.
Hej, det är Joe.
Oj, vilken natt.
Jag ville kolla till dig, så ring mig. Tack.
Okej, steg ett.
Hon måste leva. Folk får inte leta efter henne.
Som kommissarie Den andra David Fincher.
Jäklar. Ellie.
Nej, jag kan inte ha gjort det här mot henne.
Ansiktsigenkänning. Vad bra.
Då kör vi.
Jäklar!
Jag kan inte lämna henne här.
Den som gjorde det här hade bråttom eller ville låta mig ta hand om oredan.
Vill nån sätta dig mig? Är polisen på väg?
Jag borde fly.
Nej, jag kan inte lämna henne.
Ingen får hitta henne.
Och jag kan inte flytta henne i dagsljus. Jag måste invänta mörkret.
Båda alternativen är en chansning,
men i Los Angeles värme börjar nedbrytningen fort.
Jag vinner fem till sex timmar, men jag ska använda dem väl.
Ta reda på vad fan som hände igår kväll.
T, M.
Sakta ner. Du blir hängd innan du kysst henne.
Det var bara han som visste om det här.
Jag stal hans namn, burade in honom.
Hämnd vore inte så otänkbart.
Men varför döda Delilah och inte mig?
Du har blottat oss och nu...
Han kanske inte hade tagit sin medicin.
Hallå?
Hej, jag söker Will.
Hallå?
Han gav inte sitt riktiga nummer för att han inte är i Manila?
Var han här och mördade Delilah?
Hej min vän! Hur är läget?
Will!
Ser man på! Levande bevis.
Jag har släppt ut folk ur buren och till och med fått vänner.
Var det där Gigi?
Det är som jag sa till dig.
Jag tvivlade aldrig.
Jag borde inte ha gjort det.
Jag borde inte ha misstänkt Will. Han är en bra man.
-Varför ser du helt mörbultad ut? -Jag är trött, det är allt.
Joe, du kan berätta för mig.
Varför tror du jag gav dig mitt nummer?
Will, du har allvarliga mentala problem.
För att...
...jag vet att du kan försätta dig själv i knipa.
Men du vill göra rätt.
-Om jag kan hjälpa... -Varför vill du hjälpa mig?
Vi måste alla försöka göra det rätta, och gå vidare.
Du vet när man plockar upp en spindel,
och lyfter ut den för att den ska leva?
Men låt säga att den dör i ens hand ändå, och man inte vet om det är ens eget fel.
-Men den var i din hand? -Det är inte en perfekt liknelse.
Men poängen är att man ville att den skulle överleva.
Om jag förstår dig rätt...
...har du nån som är död i buren.
Men du tror inte att du dödade personen.
Will, det var inte jag.
Jag vet inte, för jag var drogad.
Men jag hade tänkt att släppa henne.
Precis som dig.
Jag tror inte du skulle döda nån som du vill hålla vid liv.
Jag vet inte vad som hände, och jag måste få veta.
Det känns otänkbart att jag skulle ha gjort det.
Jag tror dig.
Men det är bara du som vet vem du faktiskt är.
Huruvida du verkligen ville släppa spindeln eller ej.
Tack Will.
Inga problem, Will.
Jag tror inte att jag gjorde det här mot dig.
Jag ska bevisa att jag inte gjorde det.
Jag ska ta reda på vem.
Självklart svarar inte Forty på ett sms.
Särskilt inte när han ansvarar för att min natt är ett svart hål.
Jag skulle ha sovit efter nattens utsvävningar
om jag inte väckts av en mardröm.
Jag ska vila när det inte går en mördare lös.
Det är öppet.
Hallå.
Oj, jag trodde jag hade en tuff natt.
Love, hej.
-Skulle ni inte skriva? -Din bror har en process.
Vad gör du här?
Minns du inte?
Herregud, var jag så full?
Missuppfattade jag allt och gör bort mig...
Självklart minns jag.
Mitt livs bästa samtal.
-Det bästa? -Ja.
Vi är okej så länge vi är tillsammans.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig, Love.
Jag kan lösa det här för oss.
Jo, beträffande...
"Jag skulle åka vartsomhelst för dig." Jag menade det.
Men nu när jag är nykter...
Kan vi sakta ner den delen?
Självklart.
-Okej. -Perfekt.
För jag behöver tid för att ta reda på vem som gjorde det här mot Delilah,
rentvå mitt namn, skydda dig, bekräfta att jag är värdig dig, Love.
Knullar du inte syrran längre?
-Är du okej? -Ja, jag mår bra.
Det är nog bara LSD:n som börjar avta.
-Var du på LSD igår kväll? -Det var din brors process.
Jag visste inte att han skulle droga oss. Jag skyddade honom.
Okej, men är han okej?
-Att du inte nämnde nåt. -Forty mår bra.
Han hoppade in i bilen när jag lämnade hotellet för en timme sen.
På tal om saknade personer.
Har nån sett min syster?
-Nej. -Jag har inte sett henne.
Det är okej. Jag ville bara visa dödshotet hon fick.
Va? Låt mig se det där.
Det här är hemskt.
På grund av artikeln?
Var det vad som hände?
Nån Henderson-galning följde mig till buren
och snittade Delilahs hals för att hon avslöjade vem han var?
-Vi borde visa det för polisen. -Det ska jag.
Ellie, du kanske inte borde vara i lägenheten
förrän din syster är tillbaka.
Vi kan gå till butiken. Jag kan göra frukost.
Okej.
Vi låter Will ta en dusch, sen kan vi gå.
Den stackars flickan anar inte att hennes liv ska förändras.
För evigt.
Joey.
Du måste inte gömma dig.
Minns du vad jag sa när vi kom tillbaka? Att saker skulle bli annorlunda?
Jag menade det.
Han kommer aldrig att skada oss igen.
Nånsin.
Hör du mig?
Vad i...
...helvete?
Rör dig inte!
-Calvin. -Gråtande.
-Du vet vad det betyder. -Regel nummer tre.
-Om du inte kan sluta gråta, drick... -Månjuice.
Du ska gå till Anavrin.
Jag var hög när jag gick. Jag gick till Anavrin.
Tänk om jag tog en omväg för att mörda?
Eller så gick jag direkt till Anavrin och tillbaka.
Calvin kanske kanske har förklaringen för tiden som saknas.
-Bettelheim, visst? -Den andra Fincher.
-Toppen. -Ursäkta, vad heter du nu igen?
Fincher. Kommissarie Fincher.
-Ja, Delilahs vän. -Har du sett henne på sistone?
Han är lika smidig som Columbo.
Det har jag inte.
Om hennes mobil fungerade kunde jag skriva att hon
följer ett spår, men tyvärr gör den inte det.
Hoppas att hon är okej.
Varför säger du så?
Hennes syster, Ellie, sa att hon inte heller sett henne.
Och förresten...
...de fick det här.
Jag tänkte ta med det till stationen.
Artikeln hon skrev har tydligen gjort många Hendy-fans arga.
Jag ville inte överreagera.
Några knäppgökar har skickat meddelanden till henne.
En bröt sig in hos Henderson
och försökte knivhugga honom förut. Men det vet du säkert,
efter det som hände honom.
-Självklart. -Så...
Som sagt, jag överreagerar nog...
...men jag är glad att nån tittar till henne.
Och med risk att bre på för mycket...
Och jag borde berätta...
Hon gjorde slut med mig. Hon verkar gilla dig.
Be henne ringa mig om du ser henne.
Det ska jag.
Statististiskt sett borde jag misstänka hennes pojkvän.
Ofta är det den svartsjuke pojkvännen, den avvisade älskaren.
Även om jag skulle vilja misstänka honom
så ser jag bara en hjärtekrossad liten valp.
Du måste minnas
när du babblade om att persikorna var arga på dig.
Vad bra att det roar dig.
-Men jag måste... -Jag vet, hitta din plånbok.
Men nästa gång du tar LSD, videofilma det för framtiden.
Jag menar, för allas skull.
Jag önskar att jag hade gjort det.
Vilken tid kom jag hit?
Kl. 23.18. Hur vet jag det? För du stängde inte av larmet.
Jag tvingades hoppa på dig, som om du var nån brottsling.
Så jag tog bara en månjuice... När gick jag igen?
Du babblade om ostsnacks. Som om vi skulle sälja sånt.
Ostsnacks? Åh nej.
-De skulle vara... -Kryddiga.
Så du minns en del saker.
Åt Delilah.
Du sa att du behövde snacks till källaren.
Du frågade var dörren var.
Jag sa: "Raring, det här är Kalifornien. Inga källare."
Källaren.
Jag måste ha trott att buren var där.
Jag var på väg till Delilah.
Vänta nu. Sakerna fanns inte där. Inga ostsnacks eller nåt. Så...
Råkade jag nämna vart jag var på väg?
Så sansad var du inte.
Därför sa jag inget igår,
men du måste betala för varorna, även när Forty är med dig.
Var Forty med mig?
-Du skämtar? -Jag trodde att han stannade på hotellet.
Minns du inte när han försökte få oss
att köra upp en spritdränkt tampong i hans röv?
Så att han kunde vara "lagomt hög"?
Om Forty var med mig skulle jag ha undvikit lagret till varje pris.
Maten åt Delilah var inte där, för jag åkte aldrig dit.
Om ändå mitt alibi kunde svara i sin jävla mobil.
Och vid det här laget, Love, undrar du var jag är.
SNART HEMMA. LÄMNAR FORTYS LAPTOP.
SKYNDA DIG
En kopp räcker nog för en 15-åring.
Okej.
Okej, nu...
Kan du hacka de här?
-Okej. -Såhär.
Vik in fingrarna under.
-Det är säkrare. -Såhär?
-Okej. -Och håll kniven såhär.
Här uppe?
-Sådär? -Ja, precis.
Hur länge har du och din syster varit själva?
Mitt fantastiska liv här började efter att pappa blev sjuk.
Vilket är toppen
när han är ens enda vän i världen och man avskyr sin mamma.
Det låter som om vi har samma mamma.
Poängen är att pappa dog.
Låt bli. Det blir pinsamt. Vi går vidare.
Ser de bra ut?
Jag menar...
...om filmgrejen inte funkar,
borde du överväga kockutbildningen i Paris.
De är jämnstora, det är bra.
-Tack. -Ja.
Så din pappa lämnade er med en dålig förälder. Och sen då?
Delilah drog först.
Jag höll ut i några år innan jag dök upp och pajade hennes liv.
Det är okej. Det är ömsesidigt.
-Nåt sånt? -Ja, jag kan ta dem.
Tack.
ELLIE: HALLÅ
VAR ÄR DUUUU? JORDEN ANROPAR DELILAH
DELILAH?!
Jag hoppas att din bror är hemma så att jag kan reda ut det här.
Will. Vilken trevlig överraskning.
-Önskar jag kunde säga detsamma. -Kom in.
Det var tråkigt att höra att du ska åka.
Jag funderar kring det där. Inget är bestämt.
Då kanske vi kan övertala dig att stanna.
Varsågod.
Jag vill tacka dig.
Forty var näst intill otröstlig när jag hämtade honom i morse.
-Han sa att du var där för honom igår. -Var jag?
Natten är lite diffus.
Du behöver inte låtsas.
Jag vet vad han erkände för dig.
Erkände?
Jag dödade henne.
Fan! Hur kunde jag glömma det?
Min make och jag förstår bördan som vår son lagt på dig.
Vi vill att du ska veta att vi gärna vill lätta dina bördor.
Hur tunga de än må vara.
Dina hemligheter är säkra hos oss, Will.
Sällan har ett hot burit en så vacker slöja.
Och vad tror dina föräldrar sig veta om mig?
Vad fan sa jag till Forty igår?
-Mamma! -Jag berättar att du är här.
Lägg till det till listan av mysterier.
Nej.
-Det är inte möjligt. -Joe...
Skulle du knulla mig?
Kom igen. Du skulle absolut knulla mig.
Forty är mitt alibi, inte den jag misstänker.
Bara för att han dödat tidigare...
Om han inte grät hos din mor i morse för att han dödat igen.
Berättade jag att jag höll Delilah inburad?
Att hon var orsaken till att lämna dig och staden?
Skulle Forty döda för vår skull?
Gamle vän.
Avtändningen är jobbig.
Men den där trippen. Jag menar...
Vi vidrörde Gud.
Vi kittlade hans bollar.
Lysande arbete.
Forty.
Min Gaia. Min Isis.
Tack!
Du hjälpte min trötta själ, som vanligt.
Jag älskar dig.
Adjö pojkar.
Vilken episk natt.
Se på honom. Han måste vara en komplett sociopat.
Eller ha minnesluckor.
Tänker du spy? Det går bra, men inte här borta.
Det är antikt kamelhår.
Den här är till dig.
Brorsan, seriöst? Du kompletterar mig.
Jag måste erkänna att det känns luddigt.
Jag minns att vi besökte Anavrin.
Ja, det stället.
Vart gick vi efter Anavrin?
Vad var det där?
Du vet?
-Det är luddigt. -Han ljuger.
Varför ljuger han?
Vi stannade nån annanstans, eller hur?
Ja, allt är så luddigt. Jag minns inte riktigt.
Är du okej?
Det här är ditt fel.
Det var du som ville besöka Delilah, och...
Jag hade aldrig gjort det om det inte vore för dig.
Herregud. Det var han.
Jag är verkligen ledsen.
-Vad är du ledsen för? -Jag vet att du vet vad jag gjorde.
Jag var med Candace inatt.
Candace?
Jag vet att jag strulade till det.
Men om du inte varit sugen på Delilah, hade jag aldrig ring henne.
Varit sugen på? Forty har ingen aning om vad som hände.
Jag sa att vi borde jobba vidare,
men du bad Igor att köra oss till det där gathörnet i stan.
Vad är det här för ställe, Betteljuice?
Är "Delilah" kodord för att du sätter på hemlösa?
Han gjorde det inte.
Han släppte av mig och åkte till Candace för ett ligg.
Du sa åt mig att åka.
Än värre, han lämnade mig där ensam.
Så du lämnade mig vid ett gathörn?
-Helt från vettet? -Ja. Jag strulade till det.
Jag knullade henne och strulade till det för oss.
Jag sa till dig att vi bara sextade ibland...
Jag hade ett motiv. Han gav mig ett tillfälle.
Jag kände mig ensam, okej?
Och rödhåriga, du vet? Jag tänkte, vad gör det för skada...
"Vad gör det för skada?"
På grund av henne tvingades jag lämna allt.
-Jag förlorade allt på grund av henne. -Men du fann Love.
-Hur kunde du lämna mig för henne? -Jag är verkligen ledsen.
Snälla, förlåt mig. Joe, snälla?
Jag kan förlåta att han träffade Candace.
Men inte att han lämnade mig där med huvudet fullt av LSD.
Du...
Åh, Gud.
Jag kommer alldeles strax.
Om inte det här var Candace?
Nån invecklad komplott för att sätta dit mig.
Men varför döda Delilah?
Varför inte döda mig?
Hon hade sin chans. Men det betyder inte att det var jag.
Forty lämnade mig där, men jag kanske inte gick in?
Vänta.
Du, vänta.
Ta den här.
Ge den till Delilah. Och när du knullar henne, tänk på mig.
Okej?
Ghosta mig inte.
Okej?
Eller gör det.
Fattar du?
Jösses.
Men varför minns jag det inte?
Blundar jag bara inför nån sanning jag inte vill bemöta?
-Hallå. -Du måste komma direkt.
Ellie flippar ut.
Hej.
Allt var bra, och sen...
Hon är övertygad om att nåt hänt hennes syster.
Håll dig fan borta från mig.
-Ellie. -Jag sa håll dig borta från mig!
Släpp! Nej!
-Sluta! -Det är okej.
Sluta. Släpp mig. Sluta.
Släpp.
Det är bara jag.
Det ordnar sig.
Det ordnar sig inte!
Det blir alltid en röra!
-Vad blir en röra? -Mitt liv.
Mitt hela jävla liv!
Varför svarar hon inte på mina meddelanden?
Hon har säkert en bra orsak.
Hon har aldrig lämnat mig såhär länge. Jag vet att nåt hänt henne!
Det vet du inte.
Hon drog sig undan mig.
Jag märkte det.
Alla vill komma bort från mig!
Varför?
Vad är det för fel på mig?
Ellie.
Det är inget fel på dig.
Inget.
Det är inte du.
Det är jag.
Tänk aldrig nånsin så.
Jag vet vad du ser, Love. En god man.
Men jag har mina tvivel.
Du är ett geni, Forty Quinn.
Om jag vore din agent skulle jag suga din kuk nu.
-Det låter uppmuntrande. -Nån vaknade på fel sida av en LSD-tripp.
Hör på.
-Det som hände igår var ett misstag. -Ja.
-Av den bra sorten, visst? -Nej.
-Jag var hög. -Ja.
Jag avskyr när jag glider in i en vagina oavsiktligt.
Sluta. Nej, jag menar allvar.
Om inte Joe hade ringt Delilah hade jag aldrig...
Vänta, vad?
Hans fastighetsägare?
-Den Delilah? -Ser du? Han har rätt.
Du är tokig i honom.
-Och du bara utnyttjade mig... -Sa Joe det?
-Har han sagt åt dig vad du ska säga? -Gud, bara sluta.
Du är besatt av honom.
Varför annars skulle du vara här
efter att min syster betalde dig för att försvinna?
Jag försöker beskydda dig...
...och din syster från en man som begravde mig.
Påstår du, ja. Du påstod även att du hette "Amy Adam",
vilket faktiskt låter riktigt dumt.
Var "Britney Spear" redan upptaget?
Om du hade en hjärna,
skulle du kunna läsa ditt eget manus och inse att du löste fallet.
Hector, den heta pojkvännen som blev svartsjuk och dödade Beck
och satte dit dr Nicky?
Det är Joe.
Så om dr Nicky är så oskyldig, varför tar du inte din hypotes till honom?
Jag har försökt.
Han vill inte prata med mig. Ingen vill det.
Det är svårt när alla ser en som det galna exet.
Du borde fråga dig varför.
Herregud!
Vad fan är det med Joe Goldberg?
Varför kan ingen se honom för vad han är?
Försiktigt. Du pratar om min familj.
Kom inte och gråt hos mig när han dödar din syster.
DR NICKY - BERYKTADE MÖRDARE
BEFRIA DR NICKY
Det är en sån där dag när solen tycks ha bråttom att gå ner.
Lika bra det. Jag får skydd av mörkret.
Jag vet fortfarande inte vem som dödade Delilah.
Men jag måste göra mig av med hennes kropp.
Frågan är bara hur.
Att inte åka fast klarar jag av. Jag har varit med förr.
Frågan är vad som är bäst för Ellie?
Det är vad jag lovat henne. Lovat dem båda.
Är det bäst att veta att Delilah är död eller att alltid undra?
Vilken version är värst?
Se till att laga Delilahs mobil.
Ge Ellie en syster ett tag till.
Hon får höra det hon behöver innan hon mister Delilah för evigt,
och resten är upp till oss.
Om det kan bli ett oss.
Om jag inte är monstret som dödade Ellies syster
kan vi ta hand om Ellie. Vara en familj.
Det vore det bästa slutet. Ett där kärleken ställer allt till rätta.
Delilah.
Det är Amy.
Wills ex.
Öppna om du är där, okej?
Fan.
Amy Candace.
Jag tänkte på en sak.
Vi har aldrig fått leva ut vår spektrofili-fantasi.
Vår kärlek är förbjuden, men om jag är ett spöke...
Jag kommer och går och du hinner knappt märka det.
Du kommer definitivt att märka det, men... Vänta lite. Vänta!
Ta den här. Ge den till Delilah.
Och när du knullar henne, tänk på mig.
Lovar du? Ghosta mig inte...
Delilah.
Jag är så ledsen.
Jag vill såg gärna veta vad som hände dig.
Jag sa att du skulle gå levande härifrån.
Och jag svek dig. Men Ellie kommer att klara sig.
Hon kommer att veta att du älskade henne.
Och vad som än händer...
...låter jag henne aldrig fara illa.
-Backa för fan! -Ta det lugnt.
Jag sa ju det, Joe. Det var bara en tidsfråga.
Det är inte som det ser ut. Det var inte jag!
Åh, pudding. Din mobil.
-Nu! -Jäklar!
-Ge mig mobilen, Joe. -Okej.
Lås upp den.
-Jag ser fan inget. -Nu!
Vänta.
-Polisen kommer aldrig att tro dig. -Du är inburad med en död kropp.
De kanske tror mig den här gången.
Vad gör du?
Vad ska du göra?
Love kanske vill se vad du har gjort.
Nej! Candace...
Candace, gör det inte.
-Lämna henne utanför det här. -Dröm vidare.
Det suger när nån låtsas vara du, eller hur?
Om jag dödade den här kvinnan,
då förtjänar jag det här.
Jag agerade alltid bara utifrån kärlek.
För att beskydda.
Sluta!
Men vilken sorts man skulle göra det här?
Jag ska visa dig vem du verkligen är.
Har Candace haft rätt hela tiden?
Har jag lurat mig själv?
Har jag bara vägrat att inse vem jag verkligen är?
-Du ljuger för fan! -Nej!
Sluta! Du gör mig illa!
-Bort från mig! -Du ljuger för fan!
-Sluta! -Säg hans namn!
Försvinn från mig! Släpp! Du är galen!
Vad är jag?
Vad har du gjort?
Du borde inte ha gjort sådär, Joey.
Vad har du gjort?
-Love. -Vad pågår?
Vad har du gjort?
Jag sa ju vad han gjorde mot mig, Beck och Gud vet vem mer.
Du ville inte tro mig, så jag bevisade det.
Släpp ut honom.
Nej.
Den här skitstöveln ska sitta inburad för resten av livet.
Ring polisen.
-Jag ville att du skulle se det först. -Du är galen!
Berätta.
Berätta för henne att du inte gjorde det här!
Det gjorde jag.
Hon har rätt.
Allt hon sa om vad jag gjorde...
...är sant.
Jag är ledsen.
Du är inte galen.
Jag försökte döda henne.
Jag skyllde allt på henne.
Men det var en lögn,
som så många andra.
Jag trodde att jag gjorde det med goda avsikter, för kärlek.
Men, Love...
...så var det inte.
Det var aldrig riktig kärlek.
Jag hade aldrig upplevt kärlek innan jag mötte dig.
Jag skulle göra allt för dig.
Jag vill bara vara god nog för dig.
Jag intalade mig att jag kunde förändras, och göra saker annorlunda.
Men om det vore sant...
...skulle inte Delilah vara...
...död.
Jag kunde inte inse sanningen, för jag ville inte förlora dig.
Jag gjorde det här.
Hon listade ut att jag dödade Henderson,
och jag dödade henne.
Har det alltid varit mitt öde att jag skulle sluta såhär?
Ensam, oälskad, i väntan på polisen.
Hade saker kunnat sluta annorlunda?
Om jag gått in i en annan bokaffär...
-Vem är jag för dig? -Du är en skitstövel.
En som inte drevs av en sovjetisk fångvaktare.
Eller kanske... om jag hade haft andra föräldrar...
Mamma?
Du beskyddade mig.
Det var nödvändigt.
Du är en duktig pojke, Joe.
Allt kommer att ordna sig.
Lyssna noga på varenda ord jag säger.
Du skulle aldrig skada nån.
Och det är sanningen.
Aldrig.
Än mindre döda nån.
Nej.
Du är en duktig pojke.
Det var en olyckshändelse.
En fruktansvärd olyckshändelse.
Ja. Okej?
Nog med ursäkter.
Nog med att skylla på andra för sakerna jag gjort.
En gång sa jag till Beck,
att jag lärde mig en läxa när Mooney låste in mig.
Göm en reservnyckel...
Love! Du!
Lämna mig ifred!
...så att du kan ta dig ut ur den förbannade buren.
Love.
Men det är dags för mig att ta ansvar.
Love.
Acceptera straffet för mina brott.
Att en bur är vad jag hör hemma i.
Var är Candace?
Vad hände?
Jag tog hand om det.
Undertexter: Daniel Rehnfeldt