EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
-Så Copper River-lax nästa vecka? -Det funkar.
-Lovar du? -Absolut.
Jag håller tummarna. Hälsa Theresa.
Det ska jag, Love.
Jag är en optimist.
Så, Love, jag kan knappt bärga mig för att berätta om oss för våra barn.
Jag vet, det har knappt börjat, men jag har alltid varit sån.
Även som barn, en blick från en tjej,
sen föreställde jag mig hennes namn med mitt efternamn.
Jag tycker inte att det är fel.
Jag anser att kärlek ska komma plötsligt och intensivt.
Men vi ska inte blanda ihop optimism med visshet.
Jag har lärt mig hårda läxor. Det är dumt att ila.
Och jag har varit dum mer än en gång.
Ärligt talat så såg jag varningsflaggor, men jag bortförklarade dem.
Jag ville så gärna ha kärlek.
Det är därför jag måste vara klarsynt nu.
Jag väntar på kungslaxen.
-Okej. -Kommer den snart?
Hitta varningsflaggorna innan vi hunnit för långt.
Vad heter hon?
-Cindy. -Cindy?
Det betyder inte att jag inte är optimistisk.
Vår berättelse började för en vecka sen.
VÄLKOMMEN TILL LOS ANGELES
Jag anlände och insåg genast
att jag är i ett märkligt land.
Ankläppade,
höga, misstänkt lyckliga får, vart än man ser.
Den här snubben är Los Angeles i ett nötskal.
Unabombaren med ett filmkontrakt.
Välkommen till staden där folk som försöker vara osynliga
egentligen inte försöker.
-Får jag en selfie med dig? -Visst.
Stackare.
Han måste avsky uppmärksamheten.
-Ha det bra. -Hendy, får jag en?
Och så har vi mig,
en av fyra miljoner, som faktiskt inte vill bli upptäckt.
Okej.
Steg ett i mitt försök.
Tacos,
med en man som kan förverkliga mitt nya, ospårbara jag.
Åtminstone enligt hans annons på Craigslist.
Har du tänkt på att nästan allt är genmodifierad mat nu?
Hur påverkar all nermald majs våra gener?
Kalifornien har tydligen en egen sorts konspirationsteoretiker.
Var försiktiga, så att inte levern blir mindre ren.
...man kan ge grisar frisk luft så att de inte behöver antibiotika.
Bara en tanke.
-Burar är inte lösningen. -Aldrig.
-Så, vad jag behöver... -Jag förstår.
Försvinna, utan spår.
Om jag vill åka idag, till Mexiko till exempel...
-Bra val. Renare mat, billigt... -Men jag vill inte stanna för evigt.
-Jag har ouppklarade saker här. -Jag rekommenderar inte en returbiljett.
Att komma undan Candace var viktigt.
Men så var även möjligheten att återvända
och ta itu med henne när jag var redo.
Jag behöver nåt mer omfattande.
Okej, såhär ligger det till.
En vattentät identitet tar åratal.
Den Will du ser framför dig
har jag finslipat i ett årtionde.
Jag är anställningsbar. Mitt förflutna ser fläckfritt ut.
Mitt ansikte online? Nej, det finns inte.
Men jag framstår som äkta om man googlar mig.
Och ett sånt kärleksfullt arbete går det inte att sätta ett pris på.
Jag fattar. Jag är tacksam för den hjälp du kan ge mig.
Så, har du det med dig, eller?
Följ mig.
Jag insåg att med mina Candace-problem
skulle hans erbjudande inte räcka,
och jag hade inte tio år för att skapa en identitet.
Du har fördelen av att vara vit.
Ingen misstänker nånsin en vit snubbe.
Jag insåg att jag behövde vara honom.
Will verkar må bra, för att ha varit i lådan en vecka.
Begrunda det.
Utan mr Mooneys hjälp
tog det två hela dagar att montera den här.
Det var stressigt när Will såg på, bunden.
Känn dig stolt.
Två cm plexiglas är svårjobbat, men kanterna blir vackra.
...så noggrant.
Mooney hade nog blivit imponerad.
Det representerar väl mer för dig?
En trygg plats kanske?
Nåt du behövde som barn...
Jag vet att alla här vill prata känslor,
så om du vill ha terapi... berätta om Jasper.
Se på dig.
Du måste känna dig stark när du står där utanför...
Vem... är Jasper?
Kom igen. Han sa att du har nåt som tillhör honom.
Han letar efter mig.
-Du kan inte hålla mig kvar här. -Det är temporärt.
Vad är planen?
Alltså... Jag har inte... Ursäkta. Jag tänkte inte.
Jag agerade. Det var ett nödläge.
-Du kan släppa ut mig. -Jag önskar det.
Vi tänker ut hur vi gör det, tryggt för oss båda,
så fort som Jasper försvunnit.
Du lyssnar inte.
Buren är inte så bra.
Jag behöver ljus. Jag behöver mina mediciner.
Det här slutar inte bra för dig.
Om du har önskemål... berätta vad han vill.
Jasper Krenn.
Jag mötte honom på darknet.
Inte ens en kund. Jag kollade upp honom,
-gillade det inte och tackade nej. -Så ni har aldrig ens mötts?
Nej. Han vet inte hur jag ser ut,
så han vet inte att du bara är nåt arsle
som slog ner mig och stal mitt liv, om det är det du undrar.
Okej.
Vänta nu...
Du debiterar en summa... innan du träffar nån.
Du betalade inte tillbaka hans pengar.
Det är troligen korrekt.
Du måste återbetala honom.
Jag har spenderat pengarna.
Och jag har svårt att tjäna pengar här i buren.
Hur mycket gäller det?
Tre tusen dollar.
Inga problem. Bara 2 700 mer än jag hade
på grund av bristande planering innan jag gav mig av.
Lär en man att fiska
så har han mat för hela livet.
Lär honom göra en förfalskad bok,
så kan det hända att han kan skramla ihop nåt värt...
Tre tusen dollar.
Mitt bästa erbjudande.
Då säger vi så.
Jag erkänner, ribban var låg.
Mooney hade sagt åt mig att göra om den 50 gånger till.
Tursamt nog är bokförsäljare i Los Angeles nästan en oxymoron.
Nu kan jag åtminstone bli kvitt den här Jasper,
och återgå till oss.
Du...
...personen som kanske kan göra det värt det
att betala 3 000 och stanna i detta Gomorra.
Om du ändå inte steg upp så tidigt.
LOS ANGELES FISKMARKNAD
Ju mer jag ser av dig,
desto svårare blir det att förstå sig på dig.
Om jag inte vill bli sårad,
måste jag hålla mig på avstånd tills jag är redo.
Hallå!
Du strosar iväg. Varsågod.
Men det är svårt när du bjuder med mig på saker.
-Jag ville inte vara i vägen. -Det är omöjligt.
Kolla in glansfisken!
-Är den från Ecuador eller lokal? -Lokal.
Jag vet att du vill imponera på mig.
Det behövs inte.
Om du sa att fisken var en rymdvarelse skulle jag tro dig.
Det är därför det är bra att du är här.
För att jobba på Anavrin, har du dålig koll på pescetarianism.
Jag har noll koll på pescetarianism.
Är du okej? Du ser lite...
Nej. För tidigt, för mycket, för bra.
Jag ville sluta tänka på det och bara göra det.
Intresserad?
-En dum idé? -Ursäkta, vad sa du?
Lunch idag?
Mina vänner?
Vi får det överstökat.
De är väldigt Los Angeles, men de är toppen,
och de är viktiga för mig.
Så?
Och nu vill du att jag träffar dina vänner?
Jag behöver verkligen distans. Nej.
Väldigt gärna.
Jäklar.
Jorden till Spock.
Spock, kom in.
Vart svävade du iväg, gamle vän? Du såg ut som när Keanu ser katten.
"Åh, ett glapp i Matrix."
Vi kysstes och jag såg Guinevere Becks vålnad.
Min Matrix har ett glapp.
Ja. Nej, jag mår bra. Tack.
Vet du vad?
Då ska vi se.
Vad sägs om att flytta kvinnoböckerna?
Varför separerar vi dem?
Det är sexistiskt. Visst?
Dessutom vaknade jag med en lysande idé.
-Vadå för idé? -Filmer.
-Som spelas i bokaffären. -Åh nej.
Filmer som även är...
...böcker.
Skona mig.
Vilken bra idé.
-Coola filmer som Pulp Fiction. -Inte baserad på en bok.
-Den där Star Wars-filmen... -Samma här.
Femtio nyanser, naturligtvis.
En av tre... knappt.
Vi kommer att sälja så mycket böcker att du lär häpna.
-Jag längtar. -Så städa upp och ta fram bildskärmen.
Och när det är så fint att man vill knulla det,
hojta till mig.
Namaste.
Ursäkta, trodde du att det här var en riktig bokaffär?
Kära nån.
Vad gulligt.
Hallå, Bettelheim?
Jasper.
Han sa att du vill lämna tillbaka nåt.
Är det här Jasper? Han ser ut att sälja serietidningar.
Vem söker du?
Dig, mr Will B. Tjejen där du bor sa att du jobbar här.
Nämnde hon att jag sökte dig?
-Ursäkta, jag heter Jasper. -Visst ja. Jag har inte fått tag på dig.
Min mobil har uppfört sig konstigt.
Men här är dina pengar. Varsågod.
-Det bör vara allt. -Alla 50 tusen?
Ursäkta, 50?
-Det är en del. Jag betalar resten sen. -Det är okej.
Men jag behöver det idag, funkar det?
Toppen.
Perfekt.
Jo, en sak till.
-Visst. -Kolla här. Jag vill visa en sak.
Vad gör du?
Det är okej. Kläm hårt.
Vid knogen. Lite högre. Bra.
Nu...
...får du hålla i det åt mig.
Bra.
Släpp ner det.
Sådär ja.
På St Henrys har de en duktig kirurg, dr Daniel.
Om du är där inom 10 till 12 timmar går det nog att sy ihop,
såvida du har det här.
Ring när du har resten av pengarna.
Ju förr desto bättre. Trevligt att träffas, Will.
Det här är illa.
Illa nog för att lämna staden.
Men jag kan inte lämna dig, Love.
Det är 50 000, Will! Inte 3 000!
Kan vi prata om skillnaden på 47 000 dollar?
Kan vi prata om min hand?
Åh nej.
Jag berättade allt.
Jag berättade allt och nu är det för sent.
Jag trodde att det där med medicinerna var en bluff.
Skit i Jasper.
Han är bara ett maffialiknande skitstövel.
Förföljdes du hit? Det vet du inte ens, din amatör!
De har hittat mig och det är över. Du har blottat oss och nu...
Okej.
Will.
Hallå.
Har du några pengar? Tänk, Will.
Hör på. Ingen vet att du är här.
Ingen kan ta hand om dig om han du stal från mördar mig.
Förstår du?
Rufus...
Han är skyldig mig 50 tusen.
Han fixar det. Skicka kodordet till honom.
Det här är viktigt. När jag var åtta bröt jag armen.
De satte in en nål som sänder, så gå inte till sjukhuset.
De sätter in ett chip i dig, förstår du?
Tack för din omsorg, Will.
Jag kan neutralisera chippet åt dig.
Okej?
Vad är kodordet?
WILL: "BATTTLESTAR" HÄR.
Tydligen är Rufus nån som är skyldig Will 50 tusen.
RUFUS: K.
Det känns lite för lätt,
men universum är skyldig mig nåt som är lätt nu.
311 HEARTWOOD. VAN NUYS. KLOCKAN 12-14.
Jag ropade "hej" för tidigt. Det funkar inte. Jag ska på lunch med dig.
WILL: GÅR DET INTE NU?
KLOCKAN 12-14.
Jag hatar Rufus.
Förbannat.
Jag måste ställa in lunchen, Love.
WILL: JAG MÅSTE STÄLLA IN LUNCHEN.
LOVE: ÅH, VAD SYND. JAG ÄR LEDSEN!
Jag gråter verkligen.
-Hej! -Jag ville höra om du verkligen gråter.
-Det låter inte så. -Jag gråter inombords.
Förlåt.
Du är rakt på sak och gör det du känner för. Du ringde direkt.
Det är trist att inte få ses.
Du hanterar avslag såhär.
Du vill inte att jag ska må dåligt för att jag avvisade dig.
Forty är en skitstövel.
Han skickade mig till Alhambra för att hämta ett varuprov.
Gjorde Forty det?
Min häxcirkel lär bli besviken över att inte få träffa dig idag.
Jisses. Låt dem inte förbanna mig.
Jag ville verkligen vara där.
Ja, jag förstår. Vi hörs sen, okej?
Jag ville så gärna vara där att jag åtminstone tittar förbi.
Jag hinner inte vara med men jag kan avvara nån minut.
Särskilt då jag lärt mig att vänner säger mycket om en person.
Will kan inte komma.
-Han ber om ursäkt. -Nej!
Som hur mycket man påverkas av deras åsikter,
och hur mycket de styr ens liv.
Vad trist. Jag ville så gärna träffa honom.
Och med "träffa" menar Gabe "döma ut".
Ursäkta, vad snackar du om?
LUCY SPRECHER ÄR MED LOVE QUINN
Lucy Sprecher.
Hon träffade Love på en HBTQ-demonstration.
Då var Lucy en obetalt praktikant.
Nu är hon en socialt skicklig agent med kända kvinnor
och EU:s bästsäljande Instagram-poet som kunder.
-Okej! -Hon muckar med mig.
Strunta i Lucy. Hon hatar alla.
Strunta i Sunrise. Hon överkompenserar för mitt attityd.
Ja raring, varsågod.
-Jag älskar det. -Okej.
Okej, har ni...
Då ska vi se.
Sunrise Darshan Cummings, Lucys partner.
Ironiskt nog gillar hon solnedgångar.
Bloggar som hemmamamma och livsguide till söta lilla Candle.
Sunrise kan inte vara såhär lycklig
om inte funktionella svampar i latten är vad vi alla söker.
De får det från en kille som säljer biodynamisk linfrön.
Vad nu det betyder.
Gabe Miranda.
En småföretagare,
vilket i hans fall betyder pansexuell akupunktör.
"Studerar" psykedelia.
Dejtar oftast män, men gör nåt jag inte kan uttala,
som i praktiken är...
...att fingra kvinnor till orgasm som en spirituell behandling.
Du och Gabe har känt varandra längst.
Bästisar.
Så det här är Loves gäng.
Smärtsamt hippie-dippie, omedvetna om de privilegier
som som driver deras så kallade medvetna val.
Vill de i hemlighet ligga med dig?
Äga dig? Stjäla iväg dig?
Till Paris?
-Herregud. -Will och jag kysstes.
-Kysstes ni? -Ja.
Vad härligt.
Om ändå Will gjorde det. För nu verkar han undvika mig.
Det är nu jag blir rökt.
Han kanske är en idiot som borde dra åt helvete.
Eller han kanske är blyg.
Love kan vara lite rättfram. En komplimang.
Så att träffa tre till av oss kanske känns skrämmande.
Du är känslig.
-Är jag för rättfram? -Nej.
-Riktiga män älskar sånt. -Ja.
Låt oss fokusera på det viktiga här.
Och det är?
Att ditt hjärta kanske är redo igen.
Det kanske är dags.
Jag... gillar honom.
Jag vet att jag inte ofta pratar om... James.
Jag trodde verkligen att jag träffat min själsfrände...
Och nu är det över.
Så resten av mitt liv blir liksom...
Raring, jag vet.
Nej, alltså...
Det är okej.
Men ingen är lika spännande, eller får mig att sakna dem...
...som James.
Men nu gör jag nåt impulsivt... och jag kommer att sakna Will.
Jag känner honom inte ens!
-Är jag knäpp? -Nej.
Nej, jag tror att du kanske... börjar falla lite för honom.
Det är skrämmande.
Det är därför vi är här för dig.
Kan vi få desserter, tack?
-Jag vill ha allihop! -Nej!
Ursäkta.
Jag tar tillbaka allt. Jag älskar dina vänner.
Och jag förstår dig, Love. Jag hör dig, och jag fattar nu.
Börjar jag bli galen?
Helvetet, jag har anlänt.
Det kallas San Fernando Valley.
Där portas tydligen alla med en arkitektexamen.
En fest... mitt på dagen... på en tisdag.
Kul att dessa människor funnit varandra.
Jag ser fram emot att aldrig träffa dem igen.
WILL: RUFUS, JAG ÄR HÄR. VAR ÄR DU?
Det vore toppen om jag hade en blekaste jävla aning
om hur Rufus ser ut.
Hallå. Ursäkta mig.
Råkar du veta om det finns nån Rufus här?
Är du John Mayer?
Nej, jag heter Will. Jag söker...
Där är du. Han är inte John Mayer.
Du är en manshora, John Mayer.
De lär inte vara till nån hjälp.
Herregud, titta där.
Herregud, det är han.
Vänta.
Det är flygplatssnubben.
Vad gör han här?
Vad hos honom får folk att bli så nervösa?
Det är Hendy.
Ta en bild med mig och honom.
Hendy?
Hendy.
Okej Hendy.
Komiker.
Även känd som Henderson. Tidigare Josh Bunter.
Övervann cancer. Intressant.
Han är pråligt cool om det. Förutsägbart.
Vänta, är det Dammsugarsnubben?
Ethan älskade den här sketchen.
HENDERSON - DAMMSUGARSNUBBEN
Brexit!
Eller hur?
Tydligen har en ett-hårt-liv en-folkets-man-grej som uppskattas.
WILL: RUFUS, JAG ÄR HÄR. VAR ÄR DU?
JAG ÄR I VARDAGSRUMMET
HITTAR DIG INTE
Lägenhet tre?
Åh, toppen.
Kan den här festen bli märkligare?
-Vad har hänt med din hand? -Åh, det...
Du är inte härifrån. Jag frågade men bryr mig inte.
I två dygn har jag jagat den här Jared Padalecki-grejen,
men han har legat lågt, så jag hamnade här
för att hitta frisören Kido.
Han sägs kunna bekräfta...
Jag bryr mig inte om Kido eller varför Delilah är här.
Det är bara ännu en anledning att ta mig härifrån.
...Rufus känner husets ägare
-som känner Kido... -Vänta, sa du Rufus?
-Ja, Tanika känner honom. -Vännen jag letar efter känner Rufus.
Kan du peka ut honom?
Du skämtar.
Delilah.
Hej, det var länge sen. Du ser bra ut.
Jag är rödögd efter flygturen, men du ser bra ut.
-Vad gör du här? -Jag jobbar med en grej.
-Självklart. Alltid smartast i rummet. -Japp, det tar på krafterna.
Ja.
-Försökte du sno pommes från presidenten? -Ursäkta, det här är Will.
Nej, en jobbolycka.
Jag kanske måste opereras, men det är okej.
Be om dr Daniel på St Henrys sjukhus.
Säg att vi är vänner så fixar det sig.
Tack. Jag uppskattar det.
-Ja. -Hendy!
Ursäkta mig. Kul att ses, snygging.
-Han verkar schyst. -Dregla lite mer, det passar dig.
Dök han upp i nåt reportage?
Du menar om det finns nåt skvaller om honom?
-Är du nyfiken? -Strunt samma. Om du inte...
Låt mig sammanfatta det.
Man blir inte magisk av att vara berömd.
En guldpläterad skitkorv är bara glimmande bajs.
Jag trodde du visste det, men jag hade visst fel.
-Ursäkta. -Vänta, kan du peka ut Rufus?
Du är vuxen. Fixa det.
-Hallå. -Ja?
-Rufus vill ha sin Negroni. -Okej.
Tack.
Hej.
Ursäkta mig.
-Rufus? -Du hittade mig.
-Ja. -Klä av dig om det är okej.
Jag hoppas att du gillar Air Supply. Jag är inne i en balladfas nu.
Du ser inte ut om på bilden i appen. Du är Todd, visst?
Jag är här för "Battlestar".
-Du är inte Will. -Nej. Han bad mig använda kodordet.
-Jag hjälper honom. -Jag var på väg att suga av dig.
Jag har det i väskan.
Varsågod.
Är det okej om jag räknar?
Skojar du?
-Det här är piller. -Likadana. Men de verkar snabbare.
Jag har en ny källa i Québec.
-Och de 50 000 dollarna? -De 50 000 dollarna?
Går det bra med en avsugning?
Rufus har tydligen försett gangstern Will med kanadensisk medicin
för en svår bipolär sjukdom.
Det förklarar mycket.
Will var tydligen smart nog att göra mig till sin springpojke.
Men han behöver dem.
Nej, jag tar dem inte. Spola ner dem!
Behåll ditt gift.
Vad menar du? Jag åkte till the Valley för din skull.
Säg adjö till den del av Will som försökte vara sansad.
-Du mår bättre av dem. -Då får du ta dem, för jag tror dig inte.
Du borde tro på mig!
Tro mig när jag säger... att jag kan ge dig till Jasper.
Då slipper jag dina problem.
Jag lärde mig nåt idag.
Att skrika åt galningen
kan öppna ett sår.
Love, det här är ett eldprov för dig.
Hallå, vi behöver nog prata.
Hej.
Herregud, vad har hänt?
Äsch, inget.
-Vad har du gjort? -Det är okej.
Det är inget. Vad ville du prata om?
Du ljög för mig.
-Va? -Lunchen.
Forty?
Han har berättat allt för mig ända sen vi föddes.
Jäklar.
-Är Forty din bror? -Min tvillingbror.
Du kallade honom för skitstövel, vilket kan stämma,
men du ljög också.
Äger ni Anavrin?
Så här går det när jag inte tar reda på allt om dig först.
Mina föräldrar äger Anavrin.
Jag jobbar bara där.
Jag ville inte göra saker komplicerade genom att berätta det direkt.
Men du gjorde saker komplicerade genom att ljuga.
Varför ljög du?
För att göra allt för dig.
För att döda drakar för att få vara nära dig.
-Jag... känner dig inte. -Ännu.
-Du känner inte mig. -Tydligen inte.
För jag trodde att vi...
Will, vi kysstes.
Det är inte bra tajming just nu.
Det handlar om ditt ex, va?
-Ja. -Nej.
Hon sårade dig verkligen.
Jag känner doften av ditt schampo, och du gör det inte lätt att tänka klart.
Vet du vad? Min make sårade mig också.
Bland annat genom att dö.
Så jag förstår att det är svårt för dig,
men det är därför jag bara säger saker nu.
För det fanns saker jag väntade med att säga till honom.
Jag vet inte om det här är nåt tillfälligt
eller nåt mer, men hursomhelst...
Jag tycker att det du gör är nonsens.
-Det är inte nonsens. -Jo! Du måste inte fly.
Snälla, nej.
-Sluta. -Du...
Snälla, sluta!
Bara sluta!
Okej.
Du måste inte skrika.
Nånsin.
Jag gillade dig.
Det här suger.
Du blöder igen.
-Vad gör du här? -Du har förlorat mycket blod idag, Joe.
Är det vad du är?
-Mitt förlorade blod? -Du gick in helhjärtat denna gång.
Men det är väl typiskt dig?
Du ser en tjej en gång...
Jag försöker... att göra det rätt den här gången.
Till skillnad från med mig.
Vad gick fel med mig, Joe?
-Vi vet båda vad som hände. -Du kan hemsöka mig för evigt
men jag tänker aldrig säga att jag inte gjorde allt för dig...
-...för oss. -Se på mig, Joe.
-Nej, du är inte... -Se på mig.
Du är inte här. Jag tjafsar inte med dig!
Hallå, Jasper.
Ja, det är Will. Jag är på väg.
-Tack för att du kom. Är det mitt... -Perfekt bevarat för dig.
Bra, den här vägen.
Du...
Jag är inte Will Bettelheim.
Det här är han.
Det här var nåt nytt.
Jag heter Joe Goldberg.
Jag behövde bara hans namn och hans liv ett litet tag.
Så du låste in honom i en Hannibal Lecter-bur.
Du inser väl att du behöver psykiatrisk vård?
Jag är inte galen. Mitt ex förföljer mig, och det här är bästa lösningen.
Kan jag få mitt finger? För det här är Will.
-Han tog dina pengar. Ta honom. -Tja, om inte du lyckades...
Eller hur?
Jag menar...
Är du säker?
-Har du dem inte? -Låt bli.
Du måste inte göra det här.
Ser du, Joe?
Nej. Du förstår inte.
Men det gör jag.
Jag vill överleva. Han försökte skada mig.
Du skadade honom.
Och du skadade mig.
Jag älskade dig.
-Mer än jag nånsin... -Du skadade mig.
Se på mig, Joe.
Ibland...
...sårar vi dem vi älskar.
Eller hur?
Du är inte rädd att Love ska såra dig.
Du är rädd att du ska såra henne.
Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
Nej, snälla stanna.
Snälla.
Stanna.
Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
Hendy hade rätt.
Dr Daniel är en duktig kirurg. Tack och lov för smärtstillande.
De lär hjälpa mot mer än en sorts smärta.
Att kvadda Anavrins övervakningskameror lär också hjälpa.
Ibland undrar jag om jag förstår mig på kärlek.
Den förvandlar oss.
Men till vad?
Kärlek förvandlade mig med Beck.
Nu är mitt hopp...
...att du kan förvandla mig till nåt bättre.
För om det här är allt jag är
kan jag lika gärna möta samma öde som Candace.
Hej.
Det doftar fantastiskt gott.
Tänk att jag lagade mat åt dig.
Jag är arg, generad och jag borde inte ha skrivit tillbaka.
Jag bara...
Jag var bara så hungrig, så...
Jag är glad att du kysste mig.
-Det verkade inte så. -Det är sant.
Jag blev även rädd för hur det kändes.
Jag förutsåg inte...
...dig.
Det här.
Jag sökte inte...
...efter det här.
Jag vill, men jag kan inte...
...ha det...
...just nu, med dig...
...eller med nån.
Hon sårade dig verkligen, va?
Nej.
Nej, jag sårade henne. Jag sårade henne verkligen.
Så du förstår, jag kan inte...
Ville du såra henne?
Nej.
-Självklart inte. -Som jag ser det var ni två vuxna
som kände till riskerna...
Hon gjorde nog inte det.
Okej, men ingen vet nånting.
Men man uppför sig vuxet och ger det en chans.
Att såra henne var väl det sista du ville?
-Det var en fråga. -Det stämmer.
-Okej. -Ja.
Vad sägs om att jag tar hand om mig.
Du tar hand om dig.
Och vi försöker att inte såra varandra.
Vad mer kan man göra?
Jag bara...
Jag... är rädd.
Ja. Förhållanden är skrämmande.
Man får inte allt gott utan nån risk.
Men, Will...
...du kan inte såra mig.
Jag vill tro på det.
Okej.
Tack.
Jag bara...
-Kom. -Okej.
Ärligt talat känner jag...
...mig så usel...
...för hur det slutade med henne. Så jag kan inte...
Jag kan inte.
Förrän hon verkligen är borta.
Det är förståeligt.
Ja, jag...
Okej, två saker.
Ett...
Vänner.
Vänner kan vara bra.
Vi kan kalla det vänskap.
-Det kan hjälpa. -Okej, bra.
Poff! Vänner.
Och två...
Jag kände likadant för James.
Det här låter kanske töntigt,
men jag lade hans saker i en låda och... skjutsade ut den i havet.
-Jag gillar att spara saker. -Det är inte...
Du skulle kunna skriva en lapp.
Ett avsked.
Bränn den.
Nåt sånt.
Jag kan hjälpa dig.
Vänner stöttar varandra.
Vad du än kallar oss...
...känns det rätt.
För vi är ett "oss".
Och om vi är ett "oss",
så, om jag vågar säga det...
...är det här mitt hem för tillfället.
Och jag bör vara en god granne.
-Ta den där. De två är fulla och den... -Äter mynten, ja.
Du måste inte vara så trevlig.
Det känns som om jag har gjort nåt dumt.
Du hamnade bara i skottlinjen när Henderson...
Vi möttes för åtta år sen
när jag dansade på en bar i stan.
Jag hade faktiskt ett mål med det.
Jag ville bli Carrie Fisher. Hon skrev så bra.
Men jag var fast i Covina och morsan var jobbig,
så en dag tänkte jag, "skit samma".
Jag skaffar ett falskt id och följer mina drömmar.
Det är svårt att föreställa sig.
Henderson var cool och gav mig böcker av Syd Field, och Save the Cat.
Och han sa att jag var bra, vilket ingen annan...
Jag hade hört talas om att han hade flickor omkring sig,
men jag trodde att jag var begåvad och speciell.
En dag var jag hos honom, och jag drack typ tre klunkar öl,
och jag blev stupfull.
-På den tiden var du... -Sjutton.
Jag minns att jag tänkte: "Hur kan klockan vara 22?"
Jag tittade ner och...
...min kjol var uppdragen.
-Så du menar att Henderson... -Eller så åkte kjolen bara upp.
Har du försökt att...
Vadå? Berätta för nån? Nej.
Vem då?
Jag försökte skriva om det sen, men ingen var intresserad.
Gissa varför? Alla var som jag.
Minderåriga.
Strippor.
Inte vita.
Omvärlden skulle kritisera dem.
Därför ligger jag inte sömnlös över att skriva om dessa jävlar.
De förtjänar det.
Enligt mig förtjänar 49 % av mänskligheten att dö i en brand.
Gör inte sådär. Du nickar som om du inte vore en av dem.
Låt mig säga som det är.
Du... uppför dig snällt för att du inte är det.
Jag vet inte på vilket vis du är stygg, men jag har lärt mig mig den hårda vägen.
Så... håll dig borta från mig och min syster, okej?
Ha en underbar dag.
Säg att jag inte åt dem.
Vet du vilken oxidativ stress de orsakar i ens kropp?
Jag antar att jag inte får duscha?
Sa du att Jasper blev nöjd?
Jag betalade honom. Han gav sig av.
Under andra omständigheter vore jag skyldig dig 50 000.
-Har du det nånstans? -Bra försök. Jag spenderade dem.
-Hur tänkte du? -Ärligt talat...
För ett tag sen blev jag kär.
Hon behövde hjälp.
Så jag gjorde det.
-Du har lagt medicin i drycken, va? -Det är vitaminjuice.
Tack.
Min nuvarande tillvaro
är inte idealisk, men bättre än hur jag var.
Ett tag fick jag för mig att du mördade nån snubbe.
Helt galet.
Kul att du är tillbaka.
Det här är väl farväl, Beck.
Jag är ledsen.
Det är jag verkligen.
Farväl, du.
Hur kändes det där?
Som ett bra första steg.
Jag ser fortfarande fram emot att berätta om oss för våra barn.
Om hur vi gick sakta fram.
Om hur vi började som vänner.
Det förflutna...
...är prolog.
Jag begick misstag, ja.
Och jag ska lära mig av dem.
Bevisa... att jag är värdig...
...dig.
Ska jag öppna en flaska till?
Vi ska ta oss dit.
Jag är optimistisk.
Det är bara...
...sån jag är.
Undertexter: Daniel Rehnfeldt