EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Kärlek, det här är anledningen att du inte är nåt för mig.
En gång i tiden trodde jag på kärleken.
Visst, jag hade blivit sårad förr, men jag hade lärt mig,
och jag ville försöka med en nystart.
Den sanna kärleken denna gång.
Så, pojke möter flicka.
Pojken vet att detta är nåt speciellt och tänker:
"Jag vill göra allt jag kan för att få till det här."
Så, det gjorde jag.
Jag var modig.
Jag var sårbar.
Jag förförde henne på det gamla hederliga viset.
Jag försökte göra allt rätt
för hennes skull.
Jag visste att man måste göra allt för kärleken.
Så det gjorde jag.
Jag gjorde det som krävdes, till varje pris.
-Jag älskar dig, Joe. -Jag älskar dig med.
Jag hörde om dig och Candace.
Jag trodde att vi var lyckliga, men hon sökte lyckan hos...
...nån snubbe i Rom.
Hon gav sig av så plötsligt.
Men hon litade inte på mig.
Hon började ställa frågor om det förflutna.
Candace? Jag tror att de dejtade.
Det gjorde de.
Men jag blev inte chockerad när det inte höll.
Vem är Elijah?
Ge mig min mobil, Joe.
-Han är inte din bror, det vet jag. -Jag älskar inte dig!
Det gjorde jag aldrig.
Hon började gräva i saker som borde lämnats begravna.
Jag valde fel.
Jag begick misstag.
Kärleken gjorde mig blind.
Joe!
Och sen...
Joe!
...blev kärleken till ett gift.
Säg att jag är galen.
Säg att du inte...
...dödade Benji.
Säg att du inte dödade Peach.
Och när kärleken dör gör det verkligen ont.
Saken är den... att hon inte älskade mig tillbaka.
Och vår kärlek dog. Jag trodde att det var slutet.
En sorglig historia.
Ett brustet hjärta som behövde läka för att kunna älska igen.
Men icke, det fanns mer smärta på lager.
Candace.
Vi har ouppklarade saker att prata om.
Ja.
Jag insåg att det här är min belöning ...för att jag försöker.
Jag kan inte älska igen. Det är för riskabelt.
Den enda nystarten är en start
utan kärlek.
Bryt!
Vi börjar om från början. Fort.
Bra.
Använd det. Vi börjar igen från början.
Det har gått så här långt.
Kärleken har fört mig till mörka platser.
Men Los Angeles...
...måste vara så mörkt det kan bli.
När man flyr från nån som tror att de känner en,
är det bästa gömstället en stad de tror att man avskyr.
För... det gör jag.
Hej snyggingar! Jag vill bara säga tack. Oj.
Tre miljoner följare?
Jag blir tårögd när jag tänker på hur jag älskar...
Jag stänger mitt hjärta som en bokaffär i konkurs,
och jag är här där alla är för självgoda för att tänka på andra.
Världens sämsta stad, där jag inte vill vara, och det är perfekt.
Det är bara temporärt.
Omgruppera, tjäna ihop pengar, planera och gå vidare.
Blicka aldrig bakåt.
Det är en chans att återgå till den jag är:
en stillsam kille...
...som bara vill leva ett stillsamt liv.
Jag har suttit i värre burar än så här.
Välkommen. Jag heter Delilah.
Will Bettelheim. Trevligt.
-Din kreditupplysning ser bra ut. -Bra.
Men jag hittar dig inte på sociala medier. Inte alls.
Du kanske är nån knäppis.
Jag förstår mig inte på sånt där.
Förstår du hur man borstar tänderna?
Jag skämtar!
Det blev nyss ledigt på första våningen. Vill du se? Den är större?
Jag gillar andra våningen. Det är tystare.
Okej.
Hyran betalas den tredje.
Ingen hög musik efter 22.
Max två husdjur.
Och koka inte amfetamin i köket.
Uppfattat.
Du kan behålla möblerna, eller säg till mig så tar vi bort dem.
Förra hyresgästen drog i brådrasket. Förhoppningsvis går det bättre för dig.
Jag bor i lägenhet ett om du behöver nåt.
Det låter bra.
Okej. Vi ses.
Hem kära fängelse.
Allt det här känns obekvämt.
Men jag är på avgiftning.
Avgiftning ska kännas obekvämt. Jag lämnade så mycket bakom mig.
Det fanns en sida inom mig som jag tappade kontrollen över,
så nu handlar allt om kontroll.
Men att sluta tvärt leder till återfall, leder till hjärtesorg,
om inte brottsplatser och postuma bästsäljare.
Ta hand om beroendet.
Tio minuter om dan. Fixera inte på nån speciell person.
Bli inte involverad. Kolla inte upp dem,
för jag kan lätt dras med.
Men det ska inte ske.
Det här är en nystart.
I mina drömmar...
...lever Beck.
Hon förlåter mig för allt jag gjorde.
Hon ber om ursäkt för allt hon gjorde.
Hon säger: "Oroa dig inte, Candace är borta.
För alltid."
Men sen vaknar jag...
...och minns.
Vi har ouppklarade saker att prata om.
Okej.
Okej, vi sätter oss nånstans och pratar.
Så länge det är ute bland folk.
-Ska du berätta vad du vill? -Jag är sugen på pommes.
Candace...
-Hej, vad vill ni ha? -Pommes med ranchdressing.
En vaniljmilkshake.
Vill du ha nåt, pudding?
-Nej. -Okej.
Jag kommer strax.
Du ska veta att jag ville hålla mig borta.
Du trodde väl att jag var död eftersom du lämnade mig där?
Jag var beredd att aldrig återvända.
-Så gick det inte till. -Hursomhelst, där var jag...
...i en ny stad,
en ny tjej,
och så gick jag in i en butik,
och där fanns det en bok...
...av en kvinna vid namn Guinevere...
...Beck.
Du gjorde det igen, eller hur?
Vad vill du, Candace?
Att döda dig med mina bara händer.
Jag skämtar.
Det skulle jag aldrig kunna.
Jag ska berätta allt för polisen.
Nix, inte det heller.
Det vore för skonsamt för dig.
Människor...
De är förutsägbara.
Jag får inte vara förutsägbar. Mitt liv hänger på det.
Men kärlek, kärlek höll mig öppen, levande, annorlunda, verklig.
Och jag får inte bli kär heller, så ni förstår dilemmat.
Damen, hur många foton behöver du?
Tänker du: "Damen, hur många foton behöver du?"
Det galna är att hon aldrig lägger upp dem.
Det måste väl finnas nån diagnos för det?
En brådmogen unge som tror sig vara vuxen.
Ms Strauss har sex chihuahuor i smyg, så hon går ut med dem i omgångar.
Och du?
Du är Will Bettelheim, ny i Los Angeles.
Ja, det är jag.
Vem beskyddar henne?
-Nej, hon är inte mitt problem. -Vad heter du på Insta?
Eller har du ett "finsta"?
-Jag hänger inte med. -Tydligen.
Jag heter @Ellie-Eyeballs.
Så... Har du nån flickvän än?
Herrejösses.
-Hur gammal är du? Typ 14? -Jag är 15.
Nästan 16.
Nej, hon är inte mitt problem.
Trevligt att träffas.
Gott uppförande.
Tack för att du kom förbi.
Kul att jag var först.
Delilah... hon är ingen hora.
Det trodde du, va?
Hon är journalist, han är publicist,
och betalade för att tysta ner nåt om nån berömd person.
-Hon är ett geni. -Ellie!
-Trakassera inte hyresgästerna. -Nej, vi är gamla vänner.
Du är sen till skolan, lustigkurre.
För ung för att vara Ellies mamma.
Det där är min jävla tröja.
-Hur många gånger... -Systrar.
Kan du låta bli att förstöra den, tack?
Om Delilah agerar förälder förklarar det allt.
-Den är snyggare på mig. -Det är vad du tror.
Kom ihåg: Håll dig undan deras värld av varningsflaggor.
Hallå!
Om du rör henne skär jag bollarna av dig.
Hon är ett barn.
I Los Angeles är mataffärer inte bara ställen man handlar på.
De är oklanderliga, GMO-fria nöjesparker,
och kungen av dem är Anavrin.
Kom för vår salladsmix, och få det perfekta livet
om du spenderar tillräckligt och slutar med gluten.
Ja, och naturligtvis blir Anavrin...
..."nirvana" baklänges.
Så du har ingen erfarenhet från att hantera dagligvaror?
Tja, jag lär mig fort.
Jobbet är eftertraktat.
-Alla rollsättare handlar här, så... -Jag är ingen skådis.
Låt mig ta en kopia på ditt id så återkommer jag med besked.
Visst, mitt id-kort.
Tusan.
-Jag tog med det. -Läser du den?
För andra gången. Den blir mer aktuell för varje dag.
På vilket vis?
Han kämpar med att komma över sina misstag.
Jag vill inte gå in på politik, men...
...världen är rökt om vi inte tänker på sånt.
Hur man förbättrar sig.
-Otroligt att du gjorde det där. -Gjorde vad?
Du fick mig att vilja läsa en rysk roman.
Det här kommer plötsligt, men... har du tänkt på att jobba i en bokaffär?
Affärerna har gått dåligt.
Med allt snack om valfusk
trodde jag att folk skulle vilja läsa ryska böcker av nyfikenhet men...
...de är skrajsna.
Det finns inget att vara rädd för.
Det är mänskliga upplevelser. Det är universellt.
Det känns som att min själ återvände till min kropp.
Jag älskar det. Du låter som...
...en läsare.
Det är min favoritsyssla.
Det, och...
...att rekommendera böcker.
Kan du börja imorgon?
-Ja. -Perfekt. Jag hämtar ett förkläde.
Ett nytt förkläde?
Lycka.
Hej... på dig.
Nej, fan. Inget sånt där.
Jag tänker inte lista ut vem du är,
varför du ser bekymrad ut
över den där gamla tomaten.
-Oj, gick det bra? -Det är okej.
Du är bra med människor.
De tycker om dig.
Din tröja är diskret men snygg.
Du gillar att ta hand om saker.
Dina skor är rena men välanvända.
Du går mycket, i en stad där ingen går.
Jag tänker inte säga hej eller stöta ihop med dig.
Du kommer inte ens lägga märke till mig.
Ursäkta.
Ser persikan ut som en rumpa?
Du kan inte svara fel.
Den påminner lite om en rumpa.
Eller hur?
Tack.
Flörtar du?
Jag tror det, men jag får inte...
Jag vill även påpeka att...
...alla persikor liknar rumpor.
Jag borde gå härifrån.
Ja.
Tack för din uppriktighet.
Jag vill även påpeka att...
...paprikor kan likna vaginor beroende på hur man skär dem.
Det lär jag tänka på framöver. Tack.
Inga problem.
Följde du efter mig?
Jäklar.
Alltså...
Sanningen får ett slut på det här.
Inte först, men sen, ja. Det gjorde jag.
Ursäkta mig... om jag verkar sliskig.
Nej då.
Tja, kanske, om du hade sett sliskig ut.
Så det var tur...
...att du duschade idag.
Bra. Jag velade, så...
Okej.
Jobbar du här?
Förklädet...
Ja.
Jag har nyss börjat i fiket.
Jag också. Jag tar hand om köket.
Jag sköter om inköpen.
Jag handlade till middagen.
Ursäkta. Love.
Jag heter så.
-Nej! -Trevligt att träffas, Love.
Det är inte sant.
Ja.
Vi ses i fikarummet, Will.
Nej, jag nappar inte.
Jag är inte den killen längre, och troligen aldrig igen.
Det går inte.
Love, du är inte nåt för mig.
Det här är inte Mooneys sällsynt och begagnat.
Men vem behöver Cervantes, när det finns böcker om chakran?
Ralph Waldo Emerson? Nix.
Akashakrönikan? En hel hylla.
Det här blir svårare än väntat.
Men det är en trygg plats för mig nu.
Du ser spyfärdig ut.
Berätta bara vad du vill.
Jag är på väg.
Varsågoda.
Nu ser du verkligen spyfärdig ut.
Ursäkta mig.
Jäklar.
Här handlar det mindre om människor och mer om böcker.
Ursäkta mig.
Hur kan jag hjälpa dig?
Hur du kan hjälpa? Jo...
Kan du berätta om Carl Jung-boken är vegansk?
-Om boken är... -Du är ny, eller hur?
Ditt förkläde ser nytt ut.
Går alla i Los Angeles omkring och ser förmätna ut?
Det stämmer, jag började nu i veckan.
Böckerna är gjorda av träd.
-De är nog veganska. -Jag skojar bara med dig, gamle vän.
Forty.
-Calvin. -Hej.
Har du berättat för Will
om veganska författare-månaden på fiket?
Jag ska informera Will.
Det vet jag.
Will...
Du passar nog bra här. Jag gillar din stil.
Det syns att du läser böcker.
Calvin...
Så det där är...
Fortys föräldrar äger stället, uppenbarligen.
Jäklar. Han var lugn nu, men om det är fel nästa gång...
Jag fixar det, Calvin.
Titta till kassan.
Hej.
Låt mig gissa. Orkanen Forty?
Ja, jag antar det.
Oroa dig inte.
Han brukar sällan avskeda nån.
Du vet hur vissa människor lever som om i en film?
Han film handlar om ett missförstått geni som jobbar med idioter.
Okej, en sån typ.
Vadå?
-Har jag nåt... -Jag försökte lista ut din film.
Det är nog en där kvinnan försätter mannen i problem
för att han latar sig.
Ursäkta, jag måste gå. Men tack.
Jag får inte släppa in dig.
Undviker du mig?
Va? Nej.
Det känns så.
-Jag tror inte... -Tänk inte.
Vi har sex minuter, men det funkar nog.
Gillar du det?
Säg: "Jag gillar det, Love."
Jag gillar det, Love.
Det är bara du...
...och jag.
Vad är på tok?
Jag gör inte så här.
Inte nu längre.
Jag tänker inte fantisera
om nån omöjlig version av en kvinna jag knappt känner.
Det är inte bra.
Nej.
Det är svårt med en nystart, Love,
när man grubblar över det förflutna.
Tack.
Vänta lite.
-Hallå? -Tror du inte jag har ditt nummer?
Jag vill inte döda dig, Joe.
På riktigt.
Eller få dig fängslad på livstid.
-Jag lägger på. -Gör inte det.
Du förstår, du skulle fängslas som den du är.
Du skulle sitta där och tro att du är en bra människa.
Jag tänker visa dig vem du verkligen är.
Och när du inser det... lär du be mig att anmäla dig.
Det ska bli jävligt roligt att förgöra dig.
Det förtjänar jag.
Candace, hör på.
Du är galen!
Självklart säger du det.
Vi ses snart.
Det krävs inget geni för att hitta nån om man verkligen vill.
Det lärde jag mig av dig.
Adjö Joe.
Jag börjar bli paranoid.
Hon kan omöjligt ha hittat mig redan. Inte en chans.
Candace ska inte påverka mig.
Man blir bara galen av sånt.
-Vem bad dig att filma mig? -Ingen.
Det var bara kul.
Hon ljuger inte bra.
Jag är inte arg.
Ge mig mobilen.
Din skitstövel.
Det var ett filmprojekt för skolan.
Ellie.
Jäklar.
Bara en vuxen man som antastade en tonårstjej.
Det är lugnt, om jag reder ut det.
Vilket jag ska göra efter att jag rett ut en annan sak först.
Fan, jag börjar tro på kosmisk bestraffning, Love.
Inte bara bestraffning,
utan döden.
Om Los Angeles är helvetet, måste Vägverket vara den nionde nivån.
Hej, jag behöver ett körkort.
-Id och personbevis? -Japp, allt är där.
-Är allt okej? -Systemet är långsamt.
Det är oacceptabelt.
Fröken, kom fram.
Vänta, jag fixar det.
Jag känner igen den rösten.
Herrn?
Kvinnan har en bokad tid,
precis som jag. Du hjälpte mig alldeles nyss.
Vad är oddsen?
Hon måste återkomma med en tolk.
Arabiska? Det är vanligt.
Ursäkta, pratar nån arabiska?
-Nån? -Jag.
Tack, snälla.
Kom. Ingen tränger sig framför dig.
Tack allihop.
Ser du?
Det var inte så svårt att få hjälp.
Vissa människor, va?
Okej, det här stämmer.
-Gå dit och gör det skriftliga provet. -Okej, tack.
Will! Kismet, eller hur? Vad är oddsen?
Jag brukar inte alltid väcka uppståndelse.
-Jag lovar. -Det var rätt imponerande.
Bra, för jag gör faktiskt ofta sånt där.
Jag måste göra det här provet.
Du fixar det. Här.
För tur.
Nästa, kom fram.
Är du verkligen den du verkar vara?
Kan nån vara så lätt och orädd?
Jag lovade att inte göra det,
men nu vore det konstigt att inte göra det, eller hur?
Du skojar.
Är du den enda kvinnan i Los Angeles
som inte vill visa upp sig?
Det bådar gott men gör det svårare.
Tyvärr vet jag precis vad jag måste göra.
Ellie.
Hallå!
Det är en ny mobil. Det var mitt fel att...
En uppgradering.
Du kan filma med den, visst?
Den var dyr, och ju mer pengar jag behöver, desto längre blir jag kvar,
men ett problem i taget.
Det var nog Ellies "tack".
-Jag ville inte skrämma dig. -Det gjorde du inte.
Givetvis inte.
Förlåt, ändå.
Jag försökte göra en varieté-grej.
Du vet... Har du sett Tangerine?
Jag trodde du var...
...hipp.
Jag är mer av en bokmal.
Varför missar du allt som är bra?
Vet du vad?
Jag ska skriva en lista åt dig.
Hur överlever man i en värld utan konst?
Säg inte böcker. De tar för lång tid.
Vi gör ett avtal. Du gör en lista åt mig. Jag gör en lista åt dig.
-Inte för lång. Jag har ett liv. -Okej.
Herregud, den här subban är så fejk.
Hur vet du det?
Hur vet man?
Att det är... fejk?
Jag är 15 och bor i USA. Varför frågar du?
Är du inte för bra för internet?
Jag har funderat på att gå med.
Men jag är privat av mig.
Det är jag med.
Därför lägger jag upp mitt arbete, inte mitt nylle.
Ser du?
-Får jag? -Ja.
Jättebra.
Ja, jag vet.
Du behöver verkligen en sensei.
Erbjuder du hjälp?
Vad får jag ut av det?
-Jag blir skyldig dig en tjänst. -Det duger.
Det första du behöver veta om att vara autentisk och cool...
Bra flöden hjälper folk att förstå dig. Men dela inte för mycket, som din frukost.
-Är frukostar din grej? -Jag har ingen grej.
Det är inte så djupt.
Din grej kan vara...
...att du har bra smak för... vad än din grej är.
Besök olika platser, se dig omkring.
Om det är intressant, ta ett foto. Inga filter, ingen hashtag.
Hashtaggar är för desperata.
Det är allt som krävs för att vara cool i ett hav av nollor.
Vilket de flesta är.
Dra nytta av din grej, Will.
Men på ett sansat men fascinerande vis.
Så får du henne att bli kär i dig.
-Va? -Det är väl anledningen?
-Du gillar nån. -Nej.
-Det är enda anledningen att posta nåt. -Jag gillar inte nån.
Okej.
Den andra anledningen är hämnd.
Har du en nemesis?
Jag har ingen nemesis.
Missförstå mig inte, Will.
Snälla, var inte så här tråkig på Instagram, okej?
-Jag ska göra mitt bästa. -Min sekreterare skickar räkningen.
Tack.
Det har gått så här långt.
Gå online för att smälta in, bara länge nog,
innan Candace hittar mig.
Skapa ett flöde om mitt påstådda liv, medan livet fortgår, men vad vet jag?
Det finns inte mycket att se.
LÄGG TILL VÄN
Vänförfrågan skickad.
Okej.
Solen är härlig.
Alla platser är nog vackra när man slutar att fly.
Jag vill sluta fly, Love.
Jag vill ha ett hem.
Mamma?
-Mamma? -Joe!
Raring.
Här är jag.
Jag var rädd att du hade gått.
Jag köpte solkräm.
Kom.
Visst är det fint här? Vi borde åka hit varje sommar.
Det kan vara vårt andra hem.
Du är hemma.
-Visst, vi är hemma. -Nej, jag menar att du är mitt hem.
Detsamma, Joey.
Detsamma.
Du...
Gå och köp glass.
Sen ses vi på vår favoritplats.
Den från igår, du vet. Minns du?
Bygg ett sandslott åt mig.
Okej?
Mamma är strax tillbaka.
Okej?
Jag är en idiot.
Blev jag solbränd genom t-shirten?
Är det ens möjligt?
LOVE ACCEPTERADE DIN VÄNFÖRFRÅGAN
Det var värt det, Love.
Gift.
Gift?
Hallå, Brooklyn!
Jag vet att du är där!
Den lyckligt gifta frun.
Jag mår illa.
Du är en färsking med en solbränna.
Calvin berättade det. Släpp in mig.
Jag kan hjälpa.
Har du läkarlicens?
Allvarligt talat. Du behövde inte komma ända hit.
Inga problem.
Jag bor här i närheten.
Okej.
-Är det salladsdressing? -Nej, äppelcidervinäger.
Får jag?
-Ska jag? -Ja.
Om fem minuter älskar du mig för det här.
-Det doftar gott. -Håll klaffen.
Är du okej? Det måste göra ont.
Det gör det inte.
Du kände också det där.
Men du är gift, så du är trygg.
Det är faktiskt perfekt.
Håll det lätt och okomplicerat.
Låt det verka lite.
Nu måste jag fråga dig en allvarlig och personlig fråga.
Okej.
Är det nudlar för 99 cent?
-Ja. -Nej.
-Jo. -Will, nej.
-Du är en Angelino nu. -Nej, faktiskt inte.
Ni New York-bor är värst.
Har du aldrig blivit kär när du läst Joan Didion
eller Raymond Chandler
eller Francesca Lia Block? Du vet, dessa...
-Du har fan inte läst Joan Didion? -Litegrann.
-Hon står på tur. -Du missar nåt, okej?
Denna stad är... som tusentals städer i en.
Jag menar...
Vi ska iväg.
Vart då?
Så många platser som behövs för att omvända dig. Kom igen!
Sätt fart!
-Okej. -Kom, din snobb.
Okej, vänta lite.
Jag ska hämta jackan.
Okej.
Jag måste låsa.
Det är min favoritplats i staden.
Jag har en teori.
Den kommer faktiskt från matskribenten Jonathan Gold,
vars livsmål var att lära känna Los Angeles på bästa vis:
via mat.
Han sa: "För var och en finns det en perfekt taco.
Poängen är...
Är den god?
Vi ska hitta den perfekta tuggan åt dig.
-Fantastisk. -Är den perfekt?
Det är en taco.
Vi är inte klara. Kom.
Vänta, här?
-Menar du... -Nej, kom.
Du kommer att älska det. Det blir värt det.
Okej.
Tack.
-Så du gillade det inte? -Jo, jag skulle bada i den såsen!
Ljug inte.
Jag ska komma underfund med dig. Det här är vetenskap.
Åh, så nära.
En hårsmån ifrån.
Okej.
Forskningen är klar.
Sista destinationen.
Nu åker vi!
Låt mig berätta om dig, Will Bettelheim.
Du är ingen snobb.
Du är bara gammalmodig.
Du gillar sånt som är äkta, gjort av människor som bryr sig.
Du gillar starka smaker.
Du lockas inte av gimmickar.
Du lockas av det som är äkta.
Därför...
Grillad kyckling.
På kockutbildningen sa de
att man kunde säga allt om en kock baserat på grillad kyckling,
så jag blev lite besatt.
Det får du dra nytta av.
Gick du en kockutbildning?
Ja. Det är en lång historia.
Voilà.
Okej.
Se till att ha lite skinn, morot...
...och knaprig potatis.
Och rör runt det i skyn.
-Får jag äta? -Ja, varsågod.
Nu fattar jag.
Nå?
Det är allt jag gillar på ett utsökt vis, men det perfekta...
...är att du tillagade det åt mig.
Är du mållös?
En perfekt tugga?
Perfekt.
-Det är perfekt. -Ja!
Jag visste det.
Du var svår.
Men...
...jag är en mästare.
Jäklar.
-Ursäkta, sa jag nåt... -Nej.
Jag måste berätta en sak, och...
Jag säger det bara rakt ut.
Kolonilotterna vi gick förbi...
Jag gifte mig där.
För tre år sen.
Vi möttes i skolan när vi var unga, men jag bara visste...
-Förlåt om jag gav fel signaler. -Nej, han är död.
Ja, en konversationsdödare.
Han blev sjuk.
Och de... försökte åtgärda det.
Men de lyckades inte.
-Love, jag beklagar. -Nej.
Nej, det är...
Det är som det är.
Det är snart två år sen.
Mitt liv är faktiskt bra.
Och ingen förstår till fullo.
Vilka i vår ålder gifter sig eller blir änkor?
Det är som...
...viktorianskt.
Folk är snälla, men...
...de förstår inte vad jag går igenom.
Ja, det är ensamt.
Det förstår jag.
Jag vet.
Ända sen det hände har jag kunnat se det i folk...
...som varit med om det.
Jag ser det i dina ögon.
Ja.
Du har känt det.
Äkta kärlek.
Äkta förlust.
Ja.
Tja...
...har du blivit kär?
Los Angeles...
Är det så hemskt?
Det är inte hemskt.
Bra.
Jag har...
...en avskedsgåva åt dig.
Jag tänkte ge dig nåt glatt, men...
Självklart.
Joan Didion.
Trots allt är du mer intresserad av nåt...
...smart och invecklat.
Lite mörkt.
Eller hur? Det får dig att känna dig som hemma.
Hur vet du det?
För att... det är lika med mig.
Jag ville tro att du inte känner mig.
Det kan du inte. Men jag kan erkänna när jag har fel.
Och kanske hade jag fel om dig,
och kanske till och med lite om Los Angeles.
Och jag hoppas att jag även har fel om mig själv.
Jag kanske inte behöver stänga in mig. Jag kanske inte behöver fly så fort.
Och om det kan vara med dig...
Blås.
Ellie.
Det är från The Big Lebowski. Den hamnar på din lista.
-Klockan är 02. Vet din syster... -Håll klaffen, pappa.
Hon är där inne.
Jag har svårt att sova.
På grund av 14 frappuccinos.
-Ursäkta, jag ville bara se till... -Okej, farbror duktig, god natt.
God natt.
Du, Will. Nån kom förbi och frågade efter dig.
Nån gammal vän?
Jesse. Nej, Jasper.
Han sa att du vill lämna tillbaka nåt och att han återkommer.
-Fan. -Tack.
Han verkade faktiskt lite otäck.
Tja, min vän, jag har visst otäcka vänner.
Vem är Jasper?
Varför letar han efter dig...
...Will?
Hur ska vi lösa det här problemet?
Så här ligger det till, Love.
Bryt!
Det var inte lätt att ta sig hit, att vinna lite tid,
en liten chans till ett nytt liv.
Och sen...
...såg jag dig.
Jag tror att saker händer av en anledning.
Att allt det svåra, galenskaperna, och även mina egna misstag
kanske ledde mig hit...
...av en anledning.
Jag hoppas åtminstone att det är sant.
För jag anstränger mig för att få till en nystart här.
-Hur fan tänkte du? -Ray bad mig köpa skönlitteratur.
Skönlitteratur som folk vill läsa.
-Men jag tänkte att... -Vad?
Skulle nån vilja läsa Brott och Straff?
Se till att vi blir av med dem,
eller så blir vi av med nåt annat.
Det är finkänsligt... alltihop.
-Det blev nyss ledigt på första våningen. -Jag gillar andra våningen.
Det är inte bara ett nytt hem.
Det är ett nytt jag.
Jag bor här i närheten.
Kismet, eller hur? Vad är oddsen?
När nåt sånt händer, när det är rätt,
börjar man känna att det är ödet som säger ja.
Men som sagt, det är finkänsligt.
Men det här är verkligen inte rätt tid för nåt invecklat.
Jag kanske borde fly nu genast, Love.
Men nu vill jag inte det.
Jag måste se vart det här leder,
vad det än är...
...med dig.
Du vinner, Love.
Jag stannar.
Undertexter: Daniel Rehnfeldt