‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אהבה...‬
‫זו הסיבה שבגללה את לא בשבילי.‬
‫פעם האמנתי באהבה.‬
‫כמובן, נפגעתי בעבר, אבל...‬
‫למדתי מזה ורציתי להילחם על התחלה חדשה.‬
‫על הדבר האמיתי, הפעם.‬
‫אז בן פוגש בת.‬
‫בן יודע שזה משהו מיוחד, והוא חושב...‬
‫"תני לי לעשות כל מה שאוכל, ‬ ‫כדי לעשות את זה נכון". ‬
‫אז כך עשיתי.‬
‫זה היה אמיץ.‬
‫הייתי פגיע.‬
‫זכיתי בה בדרך הישנה.‬
‫ניסיתי לעשות הכול כמו שצריך.‬
‫למענה.‬
‫ידעתי שצריך לעשות הכול למען האהבה.‬
‫כך עשיתי.‬
‫עשיתי את מה שהייתי חייב...‬
‫מה שהיה צריך.‬
‫אני אוהבת אותך, ג'ו.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫שמעתי עליך ועל קנדס.‬
‫חשבתי שאנחנו מאושרים,‬
‫אבל היא חשבה שעדיף לה עם...‬
‫איזה בחור ברומא, אז...‬ ‫-זה רק...‬
‫איך שהיא עזבה פתאום.‬
‫אבל היא לא בטחה בי.‬
‫אז היא התחילה לשאול על העבר.‬
‫קנדס?‬
‫אני חושבת שהם יצאו.‬
‫בהחלט כן.‬
‫אבל לא הופתעתי כשזה נכשל.‬
‫מי זה אלייז'ה?‬
‫תן לי את הטלפון שלי, ג'ו.‬ ‫-הוא לא אחיך. אני יודע.‬
‫אני לא אוהבת אותך.‬
‫מעולם לא אהבתי.‬
‫היא החלה לחפש דברים ‬ ‫שהיו צריכים להישאר קבורים.‬
‫בחרתי לא נכון.‬
‫עשיתי טעויות.‬
‫האהבה עיוורה אותי.‬
‫ג'ו!‬
‫וכעת...‬
‫ג'ו!‬
‫האהבה הפכה לרעל.‬
‫תגיד לי שאני משוגעת.‬
‫תגיד לי שאתה לא...‬
‫רצחת את בנג'י.‬
‫תגיד לי שלא רצחת את פיץ'.‬
‫וכשהאהבה מתה, זה ממש כואב.‬
‫השורה התחתונה היא...‬
‫היא לא השיבה לי אהבה.‬
‫והאהבה שלנו מתה.‬
‫חשבתי שזה הסוף.‬
‫סיפור עצוב.‬
‫לב שבור שעליי לרפא, כדי לאהוב שוב.‬
‫אבל לא. ציפה לי כאב נוסף.‬
‫קנדס.‬
‫אנחנו צריכים לדבר על עסק לא סגור.‬
‫כן.‬
‫אז הבנתי שזה מה שאני מקבל.‬
‫כי ניסיתי כל כך.‬
‫איני יכול לאהוב שוב.‬
‫אסור לי להסתכן. זה מסוכן מדי.‬
‫ההתחלה החדשה היחידה היא התחלה...‬
‫ללא אהבה.‬
‫קאט!‬
‫נתחיל שוב מההתחלה. בזריזות.‬
‫נחמד.‬
‫תדפיסו את זה. נתחיל שוב מההתחלה.‬
‫זה...‬
‫מה שנאלצתי לעשות.‬
‫האהבה לקחה אותי למקומות אפלים.‬
‫אבל לוס אנג'לס...‬
‫היא בוודאי האפלה מכולן.‬
‫כשאתה בורח ממישהי שחושבת שהיא מכירה אותך‬
‫כדאי להסתתר בעיר שהיא חושבת שאתה שונא.‬
‫כי, ובכן, זה נכון.‬
‫היי, אנשים יפים.‬
‫רק רציתי לומר תודה. וואו.‬
‫שלושה מיליון עוקבים?‬
‫מרגש אותי לחשוב עד כמה זה...‬
‫אני סוגר את לבי ‬ ‫כמו חנות ספרים שפשטה את הרגל‬
‫וכרגע אני במקום שבו כולם מתעסקים בעצמם‬ ‫ולא מסוגלים להתחבר לאדם אחר.‬
‫זו העיר האיומה בעולם והמקום האחרון‬ ‫שבו ארצה להיות, וזה מושלם.‬
‫זה זמני.‬
‫להתעשת, לאסוף קצת כסף,‬ ‫לחשוב על הצעדים הבאים, ללכת.‬
‫לעולם לא להביט לאחור.‬
‫זו הזדמנות לחזור למי שאני באמת.‬
‫בחור שקט...‬
‫שרוצה רק לנהל חיים שקטים.‬
‫כבר ישבתי בכלובים מכוערים יותר.‬
‫ברוך הבא, אני דלילה.‬
‫וויל בטלהיים. נעים מאוד.‬
‫דירוג האשראי שלך מצוין, וויל.‬ ‫-יופי.‬
‫אבל חיפשתי אותך, ואתה לא ברשתות חברתיות.‬ ‫כאילו, בכלל.‬
‫חששתי שאתה איזה פריק.‬
‫אני לא ממש מתחזק את זה.‬
‫אתה לא מתחזק צחצוח שיניים?‬
‫אני צוחקת. טוב.‬
‫יש לי דירה פנויה בקומה הראשונה.‬ ‫רוצה לראות? היא גדולה יותר.‬
‫אני מעדיף קומה שנייה.‬
‫זה שקט יותר.‬ ‫-בסדר.‬
‫שכר הדירה בשלישי לחודש,‬ ‫בלי מוזיקה רועשת אחרי עשר.‬
‫שתי חיות מחמד לכל היותר,‬ ‫ואל תבשל מת' במטבח שלך.‬
‫אין בעיה.‬
‫תשאיר את הרהיטים, אם תרצה, או רק...‬
‫דבר איתי, ומישהו יוציא אותם.‬
‫הדייר הקודם עזב בחיפזון, אז...‬
‫נקווה שיהיה לך מזל גדול יותר.‬
‫אני בדירה מספר אחת, אם תצטרך משהו.‬
‫נשמע נהדר.‬
‫טוב. להתראות.‬
‫בית. כלא מתוק.‬
‫זה לא נוח. כל זה.‬
‫אבל זה טוב. אני נגמל.‬
‫גמילה אמורה להיות קשה.‬
‫השארתי דברים רבים מאחור.‬
‫ואני יודע שיש בי צד...‬
‫שנתתי לו לאבד שליטה‬
‫וכעת שליטה היא הכול.‬
‫אבל, מצד שני...‬
‫גמילה מובילה לריבאונד ולשיברון לב‬
‫אם לא לזירות פשע, ו...‬
‫רבי-מכר לאחר מות המחבר.‬
‫שליטה בהתמכרות היא המפתח.‬
‫עשר דקות ביום.‬
‫לא להתקבע על אישה מסוימת, לא להתחבר,‬ ‫ואפילו לא לברר עליה.‬
‫כי אני יודע שאני עלול להיסחף.‬
‫אבל זה לא יקרה.‬
‫זו התחלה חדשה.‬
‫בחלומות שלי...‬
‫בק חיה.‬
‫היא סולחת לי על כל מה שעשיתי.‬
‫היא מתנצלת על כל מה שהיא עשתה.‬
‫והיא אומרת, "אל תדאג...‬
‫קנדס הלכה.‬
‫לנצח".‬
‫ואז אני מתעורר.‬
‫ואני נזכר...‬
‫אנחנו צריכים לדבר על עסק לא סגור.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, בואי נלך לאנשהו...‬
‫נוכל לשבת ולדבר.‬
‫כל עוד זה נחמד...‬
‫וציבורי.‬
‫תגידי לי מה את רוצה?‬ ‫-מתחשק לי צ'יפס.‬
‫קנדס...‬
‫היי, מה תרצו?‬ ‫-צ'יפס, בבקשה, ורוטב ראנץ'.‬
‫מילקשייק וניל.‬
‫רוצה משהו, ארנבון? ‬
‫לא.‬ ‫-בסדר.‬
‫מיד אשוב.‬
‫דע שאני רוצה שזה לא יחזור.‬
‫חשבת שאני מתה, אחרת לא היית‬ ‫משאיר אותי שם. נכון?‬
‫רציתי לברך על מזלי ולא לשוב לעולם.‬
‫זה לא קרה ככה.‬ ‫-בכל מקרה, שם הייתי.‬
‫בעיר חדשה.‬
‫בחורה חדשה.‬
‫ונכנסתי לחנות.‬
‫ראיתי ספר...‬
‫מאת אישה בשם גווינביר...‬
‫בק.‬
‫עשית זאת שוב, נכון?‬
‫מה את רוצה, קנדס?‬
‫להרוג אותך במו ידיי.‬
‫אני צוחקת.‬
‫איני מסוגלת.‬
‫אני אלך למשטרה, ואספר להם הכול.‬
‫לא, מצטערת. גם לא זה.‬
‫זה עונש קל מדי בשבילך.‬
‫אנשים... אנשים הם צפויים.‬
‫אסור לי להיות צפוי, חיי תלויים בזה.‬
‫אבל אהבה... אהבה השאירה אותי פתוח.‬
‫חי, שונה, אמיתי.‬
‫איני יכול להרשות לעצמי לאהוב,‬ ‫לכן אני בדילמה.‬
‫גברתי, כמה תמונות צריך? באמת.‬
‫כאילו, גברתי, באמת...‬
‫כמה תמונות צריך?‬
‫מה שמטורף...‬
‫היא לא מפרסמת אותן.‬
‫זו בטח הפרעה כלשהי, נכון?‬
‫ילדה מפותחת ולא מפוקחת,‬ ‫שחושבת שהיא לא ילדה.‬
‫גברת שטראוס מגדלת בסתר שישה כלבים,‬ ‫ומטיילת איתם במשמרות.‬
‫ואתה?‬
‫אתה וויל בטלהיים.‬
‫חדש בלוס אנג'לס.‬ ‫-כן, זה אני.‬
‫מי מגן עליה?‬
‫לא. היא לא הבעיה שלי.‬ ‫-מה האינסטה שלך?‬
‫או שהחשבון שלך סודי?‬
‫אני לא כזה מעודכן.‬ ‫-מסתבר.‬
‫בכל מקרה, החשבון שלי הוא "אלי עיניים".‬
‫אז...‬
‫יש לך חברה כבר?‬
‫לכל הרוחות.‬
‫אלי, בת כמה את? 14?‬
‫חמש עשרה.‬
‫כמעט 16, אז...‬
‫לא, היא לא הבעיה שלי.‬
‫נעים להכיר אותך.‬
‫כמה מנומס.‬
‫תודה רבה שבאת.‬ ‫-תודה שקראת לי ראשון.‬
‫אז דלילה... היא לא זונה.‬
‫זה מה שחשבת, נכון?‬
‫כן, לא. היא עיתונאית.‬
‫הבחור הזה יחצן.‬
‫הוא שילם סכום מטורף,‬ ‫כדי למנוע ידיעה על מישהו מפורסם.‬
‫זה מטורף, היא גאונה.‬ ‫-אלי?‬
‫לא להטריד דיירים.‬
‫אני לא. הוא חבר ותיק.‬ ‫-את מאחרת לבי"ס, חכמולוגית.‬
‫צעירה מכדי להיות אמה של אלי.‬
‫זה שלי? זו החולצה המזוינת שלי.‬
‫כמה פעמים...‬ ‫-אחיות.‬
‫אכפת לך שלא ללבוש אותה לבית הספר ‬ ‫ולהרוס אותה, בבקשה?‬
‫אם דלילה נחשבת להשגחה הורית.‬
‫זה מסביר הכול.‬
‫זה יותר סקסי עליי.‬
‫אחלה סיפור. ממש בקרוב.‬
‫הערה לעצמי: להתרחק מהעולם המסוכן שלהן.‬ ‫-היי!‬
‫אם תיגע בה...‬
‫אני אשסף לך את שני האשכים.‬
‫היא ילדה.‬
‫בלוס אנג'לס...‬
‫חנויות מכולת לא נועדו לקניית גזרים בלבד,‬ ‫הן דיסנילנד טהור ולא מהונדס...‬
‫ובראשן עומד "אנוורין".‬
‫בוא בגלל חסה אביבית,‬ ‫הישאר בשביל חיים מושלמים שיהיו שלך‬
‫אם תבזבז מספיק ותיגמל מגלוטן, חתיכת חמור.‬
‫כן, כמובן ש"אנוורין" זה... שימו לב.‬
‫"נירוואנה" באיות הפוך.‬
‫אז אין לך ניסיון במיון ואריזה ‬ ‫של מוצרי מזון?‬
‫ובכן, אני לומד מהר.‬
‫זו עבודה נחשקת.‬
‫כל מנהלי הליהוק קונים כאן,‬
‫אז...‬ ‫-אני לא שחקן.‬
‫טוב, אצלם את תעודת הזיהוי שלך‬
‫אתקשר אליך בקרוב ואודיע לך.‬
‫אין בעיה, תעודה מזהה.‬
‫לעזאזל.‬
‫אני יודע שהבאתי אותה, רק...‬ ‫-אתה קורא את זה?‬
‫קורא שוב.‬
‫אני מרגיש שזה רלוונטי יותר מדי יום, נכון?‬
‫מדוע זה?‬
‫הבחור נאבק כדי להתגבר על הטעויות שלו.‬
‫אני לא פוליטי, אבל אומר...‬
‫העולם שלנו גמור, אם לא נחשוב על זה.‬
‫כיצד להשתפר.‬
‫אני לא מאמין שעשית את זה.‬ ‫-עשיתי...?‬
‫תיארת ספר רוסי ועשית לי חשק לקרוא אותו.‬
‫מצטער להפיל את זה עליך...‬
‫חשבת לעבוד בחנות ספרים?‬
‫המכירות שלנו דלות.‬
‫חשבתי שבגלל הקטע של "האקינג דמוקרסי"‬ ‫אנשים יגידו... ‬
‫"כן, בא לי על ספרות רוסית,‬ ‫מה הקטע של המקום הזה?" אבל...‬
‫הם מאוימים, אתה מבין?‬
‫אין סיבה לחוש מאוימים.‬
‫אלו חוויות אנושית.‬
‫זה אוניברסלי.‬
‫אני חושב שהרגשתי את הנשמה שלי שבה אל גופי.‬
‫אהבתי.‬
‫אתה נשמע כל כך...‬
‫קורא.‬
‫אולי בגלל שזה הדבר האהוב עליי.‬
‫זה...‬
‫ו...‬
‫להמליץ על הספר המושלם.‬
‫תוכל להתחיל מחר?‬
‫כן.‬ ‫-מושלם. אביא לך סינר.‬
‫סינר חדש?‬
‫משמח.‬
‫שלום.‬
‫את.‬
‫לא. פאק, לא אעשה את זה.‬
‫לא אנסה לברר מי את,‬
‫ומדוע את נראית כל כך מודאגת‬
‫ממצבה של העגבנייה הזו.‬
‫פגעתי בך? את בסדר?‬
‫זה בסדר.‬ ‫-את חברותית.‬
‫קל לחבב אותך.‬
‫החולצה שלך דהויה, אבל חדשה.‬
‫את אוהבת לטפל בדברים.‬
‫הנעליים שלך נקיות, אבל בלויות.‬
‫את הולכת בעיר שבה איש אינו הולך.‬
‫לא אומר שלום, אתקל בך במקרה.‬
‫לעולם לא תדעי שהייתי כאן.‬
‫סליחה?‬
‫האפרסק הזה נראה כמו ישבן?‬
‫אין תשובה לא נכונה.‬
‫זה קצת נראה כמו ישבן, כן.‬ ‫-נכון?‬
‫תודה.‬
‫את מפלרטטת?‬
‫אני רוצה לחשוב שכן, אבל... איני יכול.‬
‫כדאי לך לדעת ש...‬
‫כל האפרסקים נראים כמו ישבנים.‬
‫אני צריך להסתלק.‬
‫אה, כן.‬
‫ובכן, תודה על הכנות.‬
‫יתכן שאעז לציין ש...‬
‫גמבות הן מאוד ואגינליות, ‬ ‫תלוי איך חותכים אותן.‬
‫לא שמתי לב לזה, אבל מעכשיו כן.‬
‫תודה.‬ ‫-כן, אין בעיה.‬
‫עקבת אחריי?‬
‫שיט.‬
‫ובכן, כלומר...‬
‫אמת. זה מה שיסגור את זה. אמת.‬
‫בהתחלה לא, ואז כן.‬
‫כן, לגמרי.‬
‫אני מצטער.‬
‫אם אני מטריד.‬
‫לא.‬
‫כלומר, זה אפשרי.‬
‫אם היית נראה כמו מטרידן, ו...‬
‫כך אני אומרת, זו בחירה טובה...‬
‫להתקלח היום.‬
‫טוב.‬
‫התחבטתי, אז...‬
‫טוב.‬
‫אתה עובד כאן?‬
‫הסינר.‬
‫אה, כן.‬
‫וויל. בדיוק התחלתי בקפה.‬
‫גם אני. אני מנהלת את המטבח.‬
‫אני עושה את רוב הקניות לחנות.‬
‫עשיתי קניות לארוחת הערב שלי.‬
‫בכל מקרה, סליחה. לאב.‬
‫זה השם שלי, כלומר.‬
‫לא.‬ ‫-אחלה. נעים מאוד, לאב.‬
‫אין מצב.‬
‫כן.‬
‫אז נתראה בהפסקות, וויל.‬
‫לא. לא אנגוס בפיתיון.‬
‫אני לא הבחור הזה עוד,‬ ‫ואני לא חושב שאהיה כזה שוב.‬
‫אסור לי להיות.‬
‫לאב, את לא בשבילי.‬
‫זה לא "נדירים ומשומשים של מוני".‬
‫אבל היי, מי צריך את סרוואנטס,‬ ‫כשיש "ניקוי צ'אקרות"?‬
‫ראלף וולדו אמרסון? לא.‬
‫"קריאה של רשומות אקאשיק"? מדף מלא.‬
‫זה יהיה קשה מכפי שחשבתי.‬
‫אבל רק כאן אני מוגן כרגע.‬
‫בלי להעליב, נראה שבא לך להקיא.‬
‫פשוט תגידי לי מה את רוצה.‬
‫אני מגיעה לזה.‬
‫בבקשה.‬
‫עכשיו באמת נראה שאתה עומד להקיא.‬
‫מצטער, סלחי לי.‬
‫שיט.‬
‫לפחות כשאני כאן, זה פחות בגלל האנשים‬ ‫ויותר בגלל ספרים.‬
‫סליחה.‬
‫כן, איך אוכל לעזור?‬
‫איך תוכל לעזור?‬
‫כן.‬
‫אתה יודע אם הספר של קארל יונג טבעוני?‬
‫אם הספר עצמו...?‬ ‫-אתה חדש כאן, מה?‬
‫כן, הסינר שלך מאוד חדש.‬
‫כולם מסתובבים בלוס אנג'לס‬ ‫כאילו הם בעלי הבית?‬
‫עלית עליי. התחלתי השבוע.‬
‫הספרים עשויים מעצים.‬
‫אני די בטוח שהם טבעוניים.‬ ‫-סתם צחקתי איתך, חבוב.‬
‫פורטי.‬
‫קלווין.‬ ‫-היי.‬
‫אמרת לחברנו החדש...‬
‫וויל, שזה חודש הסופרים הטבעוניים בקפה?‬
‫אני אכוון את וויל "לדף הנכון".‬
‫אני יודע שתעשה זאת.‬
‫וויל.‬
‫אני חושב שתעשה חיל כאן.‬ ‫הלוק שלך מוצא חן בעיניי.‬
‫זה מאוד "קראתי ספר".‬
‫קלווין.‬
‫אז זה...‬
‫הוריו של פורטי הם בעלי המקום, כמובן.‬
‫שיט. הוא היה סבבה עכשיו,‬
‫אבל אם הוא יחזור וזה לא יסתדר...‬ ‫-אטפל בזה. אל דאגה, קלווין.‬
‫שמור על הקופה.‬
‫היי.‬
‫תן לי לנחש. הוריקן פורטי?‬
‫כן, אני מניח שכן.‬ ‫-אל תדאג.‬
‫הוא כמעט אף פעם לא מפטר אנשים.‬
‫נכון שיש אנשים שמככבים בסרט משלהם?‬
‫ובכן, הסרט שלו...‬
‫הוא על גאון מצחיק ולא מובן ‬ ‫שעובד עם אידיוטים.‬
‫כן. אחד מאלו.‬
‫מה? אני...‬
‫יש לי משהו...?‬ ‫-לא. ניסיתי להבין מה הסרט שלך.‬
‫אולי זה שבו האישה מסבכת את הגבר בעבודה ‬ ‫בגלל שהתבטל. ‬
‫מצטער, אני צריך ללכת. אבל תודה.‬
‫אסור לי לתת לך להיכנס.‬
‫אתה בורח ממני?‬
‫מה? לא.‬
‫אני מרגישה שכן.‬
‫אני לא חושב...‬ ‫-אל תחשוב.‬
‫יש לנו בערך שש דקות, נראה לי שזה יספיק.‬
‫זה טוב לך?‬
‫תגיד "זה טוב לי, לאב".‬
‫זה טוב לי, לאב.‬
‫זה רק אתה...‬
‫ואני.‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא עושה את זה.‬
‫לא עוד.‬
‫אני לא מפנטז...‬
‫על איזו גרסה בלתי אפשרית‬
‫של אישה שאני בקושי מכיר.‬
‫זה לא טוב.‬
‫לא.‬
‫קשה להתחיל מחדש, לאב...‬
‫כשהעבר בתוך ראשך.‬
‫תודה.‬
‫- מספר חסום -‬
‫חכה שנייה.‬
‫הלו?‬ ‫-אתה חושב שאין לי את המספר שלך?‬
‫איני רוצה לראותך מת, ג'ו.‬
‫באמת.‬
‫או להסגיר אותך, כי במקרה הטוב‬ ‫תישלח למאסר עולם.‬
‫אני מנתק.‬ ‫-לא כדאי לך.‬
‫תראה, תלך לכלא בתור עצמך.‬
‫תשב שם במשך כל חייך ותחשוב שאתה איש טוב.‬
‫אני אראה לך מי אתה באמת.‬
‫וכשתראה את זה...‬
‫תתחנן בפניי שאסגיר אותך.‬
‫יהיה כיף להרוס אותך, לעזאזל.‬
‫וזה מגיע לי.‬
‫קנדס, תקשיבי לי.‬
‫את לא שפויה.‬
‫כן, חשבתי שתגיד את זה.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫לא צריך להיות גאון כדי למצוא מישהו,‬ ‫אם אתה ממש רוצה בכך.‬
‫זה דבר נוסף שלמדתי ממך.‬
‫ביי, ג'ו.‬
‫אני מפתח פרנויה.‬
‫אין מצב שהיא מצאה אותי...‬
‫כל כך מהר. אין מצב.‬
‫לא אתן לקנדס לשגע אותי.‬
‫זה מה שמשוגעים עושים. משגעים אותך.‬
‫מי ביקש ממך לצלם אותי?‬ ‫-אף אחד.‬
‫זה סתם שעשוע.‬
‫שקרנית גרועה.‬
‫אני לא כועס.‬
‫תני לי את הטלפון.‬
‫חתיכת חמור.‬
‫עשיתי סרט לבית הספר.‬
‫אלי...‬
‫שיט. רק גבר מבוגר‬
‫שהניח יד על נערה בת-עשרה.‬
‫הכול טוב, כל עוד אתקן את זה.‬
‫ואני אעשה זאת, לאחר שאתקן דבר נוסף‬ ‫שאני צריך לתקן קודם.‬
‫פאק. אני מתחיל להאמין בענישה קוסמית, לאב.‬
‫לא בעונש בלבד.‬
‫מוות אמיתי.‬
‫אם ל"א היא גיהינום...‬
‫משרד הרישוי בהוליווד הוא המדור השביעי.‬
‫היי, אני צריך רישיון נהיגה.‬
‫תעודה מזהה וחוזה דירה?‬ ‫-כן, הכול כאן.‬
‫הכול בסדר?‬
‫מערכת אטית.‬
‫זה לחלוטין לא מקובל.‬
‫גברתי, גשי לחלון, בבקשה.‬ ‫-חכי, אני אתקן את זה.‬
‫אני מכיר את הקול הזה.‬
‫אדוני?‬
‫האישה הזו קבעה תור.‬
‫בדיוק כפי שהיה לי תור, ‬ ‫נתת לי שירות חמש שניות.‬
‫מה הסיכוי?‬ ‫-אחזור עם מישהו שמבין את השפה שלה.‬
‫ערבית? זה די נפוץ.‬
‫סליחה, מישהו דובר ערבית?‬
‫מישהו?‬ ‫-אני.‬
‫תודה. אדוני, בבקשה,‬
‫בוא הנה. אף אחד לא יעקוף אותך, נכון?‬
‫תודה לכולם.‬
‫רואה?‬
‫מישהו שיכול לעזור. לא קשה לבקש.‬
‫יש אנשים... מה?‬
‫טוב, יש לך אישור.‬
‫גש לשם ותעשה מבחן תיאוריה.‬
‫טוב, תודה לך.‬
‫וויל... גורל, נכון? מה הסיכוי?‬
‫אני לא תמיד עושה סצנה.‬
‫באמת.‬
‫זה היה די מרשים.‬
‫יופי, כי אני עושה הרבה סצנות.‬
‫ובכן, אני צריך לעשות מבחן.‬
‫אתה תצליח. הנה.‬
‫למזל.‬
‫הבא בתור, נא לגשת.‬
‫האם את באמת כמו שנדמה לי?‬
‫האם כל אחד יכול להיות כה קליל וחסר פחד?‬
‫לא עשיתי זאת, כי הבטחתי לעצמי שלא.‬ ‫אבל עכשיו יהיה מוזר שלא לעשות זאת, נכון?‬
‫- לאב קווין - ‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫את האישה היחידה בלוס אנג'לס‬ ‫שלא מתרברבת בפני זרים?‬
‫נקודה לזכותך, אבל זה מסבך את המצב.‬
‫- לאב קווין - ‬
‫לרוע המזל, אני יודע בדיוק ‬ ‫מה אני צריך לעשות.‬
‫אלי.‬
‫זה טלפון חדש.‬
‫כי באשמתי את...‬
‫זה שדרוג.‬
‫תצלמי בו סרטים, נכון?‬
‫גזל חלק נכבד משכר הדירה שלי‬
‫וככל שאצטרך יותר כסף, אשאר יותר זמן.‬ ‫אבל בעיה אחת בכל פעם.‬
‫כנראה שכך אלי אומרת תודה.‬
‫לא התכוונתי להפחיד אותך.‬ ‫-לא הפחדת.‬
‫כמובן שלא.‬
‫אני מצטער, בכל מקרה.‬
‫ניסיתי לצלם בסגנון וריטה.‬
‫אתה יודע, כמו... ראית "מנדרינות"?‬
‫חשבתי שאתה...‬
‫מגניב.‬ ‫-למען האמת, אני טיפוס של ספרים.‬
‫למה אתה מונע מעיניך את כל מה שטוב?‬
‫יודע מה?‬
‫אני אעשה לך רשימה.‬
‫כאילו, איך אתה מתפקד בעולם ללא אמנות?‬
‫אתה לא מקבל את זה מספרים, הם ארוכים מדי.‬ ‫-אעשה אתך עסקה. תכיני לי רשימה...‬
‫אני אכין לך רשימה.‬
‫לא משהו ארוך. יש לי חיים.‬
‫בסדר.‬
‫אלוהים, הפיד של הכלבה הזו ממש מזויף.‬
‫איך את יודעת?‬
‫איך את יודעת...‬
‫שזה...‬
‫שזה מזויף?‬
‫אני אמריקנית ואני בת 15.‬
‫למה אתה שואל?‬
‫חשבתי שאתה טוב מדי בשביל ה"אינטרנטים".‬
‫דווקא חשבתי להצטרף.‬
‫אני פשוט... אדם פרטי.‬
‫גם אני.‬
‫לכן הדף שלי עוסק בעבודה, ‬ ‫ולא בפרצוף הטיפשי שלי.‬
‫רואה?‬
‫- אלי אלבס - ‬
‫אפשר...?‬ ‫-כן.‬
‫זה נהדר.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫אלוהים, אתה חייב "סנסיי", מה?‬
‫את מציעה לעזור?‬
‫מה ייצא לי מזה?‬
‫אהיה חייב לך טובה.‬
‫מקובל עליי.‬
‫טוב, מה שצריך לדעת כדי להיות ‬ ‫אותנטי ומגניב באמת...‬
‫פיד שאינו עלוב, עוזר לאנשים להבין אותך.‬
‫אבל אל תעלה תמונות של ארוחת הבוקר שלך.‬
‫אלא אם ארוחת בוקר זה הקטע שלך.‬ ‫-לא יודע אם יש לי קטע.‬
‫זה לא כזה עמוק.‬
‫הקטע שלך יכול להיות, כאילו...‬
‫יש לך טעם טוב בכל דבר שהוא הקטע שלך.‬
‫אז לך לכל מיני מקומות, תסתכל...‬
‫אם זה מעניין, תצלם.‬
‫בלי פילטר, בלי האשטג.‬
‫האשטג זה "צומי".‬
‫ככה הופכים להיות מגניבים‬ ‫בים של לוזרים משעממים.‬
‫ורוב האנשים כאלה.‬
‫רק תמצא את הכיוון שלך, וויל.‬
‫אבל בדרך לא מזיעה, אבל כן שקטה ומרתקת.‬
‫ככה...‬
‫תגרום לה להתאהב בך.‬ ‫-מה?‬
‫לכן אתה עושה את זה, נכון?‬ ‫נדלקת על מישהי.‬
‫לא.‬ ‫-זו הסיבה היחידה לפרסם משהו.‬
‫לא נדלקתי על אף אחת.‬
‫בסדר. סיבה נוספת לפרסם היא נקמה.‬
‫יש לך יריב מושבע?‬
‫אין לי יריב מושבע.‬
‫אל תבין לא נכון, וויל.‬
‫בבקשה, אל תהיה כזה משעמם באינסטגרם. טוב?‬
‫בהחלט אשתדל.‬ ‫-המזכירה שלי תשלח לך חשבונית.‬
‫תודה.‬
‫- יצירת חשבון -‬
‫זה הגיע לכך.‬
‫להיות אונליין כדי להשתלב,‬ ‫רק די זמן כדי לצאת‬
‫לפני שקנדס תמצא אותי.‬
‫ליצור פיד של חיי, לכאורה,‬ ‫כשהחיים קורים סביבי...‬
‫אבל מאין לי לדעת?‬
‫לא שיש הרבה מה לראות.‬
‫- הוסף חבר -‬
‫בקשת החברות נשלחה.‬
‫טוב.‬
‫השמש הזו נעימה.‬
‫כל מקום הוא כנראה יפהפה...‬
‫כשמפסיקים לרוץ לשנייה אחת.‬
‫אני רק רוצה להפסיק לרוץ, לאב.‬
‫אני רוצה בית.‬
‫אימא?‬
‫-ג'ו, מתוקי.‬
‫אני כאן.‬
‫חששתי שהלכת.‬
‫הלכתי לקנות קרם הגנה.‬
‫בוא הנה.‬
‫נחמד פה, נכון?‬
‫כדאי שנבוא לכאן מדי קיץ.‬
‫זה יכול להיות הבית השני שלנו.‬
‫את בבית.‬
‫בטח, אנחנו בבית.‬
‫לא, כלומר, הבית שלי הוא את.‬
‫גם בשבילי, ג'ואי.‬
‫גם בשבילי, אתה.‬
‫היי...‬
‫לך לקנות גלידה.‬
‫וניפגש במקום שאנחנו הכי אוהבים.‬ ‫אתה יודע, זה מאתמול.‬
‫זוכר?‬
‫ותבנה לי ארמון חול.‬
‫בסדר?‬
‫אימא תחזור ממש עוד מעט.‬
‫בסדר?‬
‫אני פשוט אידיוט.‬
‫נשרפתי דרך החולצה הזו?‬
‫איך זה אפשרי?‬
‫- לאב אישרה את בקשת החברות - ‬
‫שווה את זה. הכול שווה את זה, לאב.‬
‫נשואה.‬
‫נשואה?‬
‫היי, "ברוקלין".‬
‫אני יודעת שאתה שם.‬
‫הנשואה המאושרת.‬
‫אני חולה.‬
‫נשרפת מהשמש כמו טירון, זה מה שקרה.‬
‫קלווין אמר לי בחנות.‬
‫תן לי להיכנס.‬
‫אוכל לעזור.‬
‫את רופאה מוסמכת?‬
‫אבל ברצינות, לא היית צריכה לבוא עד לכאן.‬
‫זו לא בעיה.‬
‫אני גרה ממש בשכונה.‬
‫טוב...‬
‫זה רוטב לסלט?‬ ‫-לא, זה חומץ סיידר תפוחים.‬
‫אפשר?‬
‫את רוצה שאני...?‬ ‫-כן.‬
‫תאמין לי, בעוד חמש דקות‬ ‫תאהב אותי בגלל זה.‬
‫טוב.‬ ‫-ריח נהדר.‬
‫שתוק.‬
‫אתה בסדר? זה בוודאי כואב.‬
‫זה לא.‬
‫גם את הרגשת את זה?‬
‫אבל את נשואה, אז את מוגנת.‬
‫זה דווקא מושלם.‬
‫זה קליל.‬
‫אוורירי.‬
‫ניתן לזה דקה.‬
‫טוב, יש לי שאלה, והיא...‬
‫רצינית ואישית מאוד.‬
‫טוב.‬
‫זה ראמן ב-99 סנט?‬
‫כן.‬ ‫-לא.‬
‫לא, וויל. לא.‬
‫אתה "אנג'לינו" עכשיו.‬
‫דווקא לא.‬
‫ניו יורקים לשעבר, אתם איומים.‬ ‫האם אי פעם...‬
‫התאהבת כשקראת את ג'ואן דידיון ‬ ‫או ריימונד צ'אנדלר‬
‫או פרנצ'סקה ליה בלוק? אתה יודע...‬
‫לא קראת את ג'ואן דידיון?‬ ‫-קצת.‬
‫היא ברשימה שלי.‬ ‫-אתה מפספס, טוב?‬
‫העיר הזו היא...‬
‫היא...‬
‫מיליון ערים, היא... כלומר...‬
‫אנחנו הולכים.‬
‫לאן, בדיוק?‬
‫לאן שצריך, כדי לשנות אותך.‬
‫בוא.‬
‫בוא נצא!‬
‫בסדר.‬ ‫-קדימה, סנוב.‬
‫בסדר, חכי רגע. אני צריך מעיל.‬
‫את... בסדר.‬
‫אנעל את הדלת.‬
‫זה המקום האהוב עליי בעיר. ‬
‫יש לי תאוריה.‬
‫זו לא התאוריה שלי,‬ ‫אלא של מבקר המסעדות המנוח, ג'ונתן גולד‬
‫שמשימת חייו הייתה להכיר את לוס אנג'לס ‬ ‫בדרך הטובה ביותר...‬
‫דרך אוכל.‬
‫והוא אמר...‬
‫"לכל אחד מאיתנו קיים טאקו מושלם".‬
‫הנקודה היא...‬
‫זה טעים?‬
‫נמצא לך את הביס המושלם בשבילך.‬ ‫-זה מדהים.‬
‫אבל זה מושלם?‬ ‫-זה טאקו.‬
‫יש לנו עוד עבודה. קדימה, בוא.‬
‫רגע, זה? את אומרת לי...‬ ‫-לא, קדימה, בבקשה.‬
‫אתה תהנה, זה יהיה שווה הכול.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫באמת לא אהבת?‬
‫לא, הייתי רוחץ ברוטב ההוא.‬
‫תפסיק לשקר לי.‬
‫עוד אפצח אותך.‬
‫זה מדע.‬
‫כל כך קרוב.‬
‫כמה סנטימטרים.‬
‫בסדר.‬
‫המחקר הושלם.‬
‫היעד האחרון.‬
‫קדימה!‬
‫אספר לך קצת על עצמך, וויל בטלהיים.‬
‫אתה לא סנוב.‬
‫אתה סתם מיושן.‬
‫אתה אוהב דברים אמיתיים,‬ ‫שנעשו נכון ע"י אנשים שאכפת להם.‬
‫אתה אוהב טעמים חזקים.‬
‫גימיקים לא מפתים אותך.‬
‫מה שמפתה אותך, זה הדבר האמיתי.‬
‫לפיכך...‬
‫עוף צלוי.‬
‫בלימודי בישול אמרו לנו‬ ‫שאפשר לדעת הכול על טבח,‬
‫לפי העוף הצלוי שלו, אז אני קצת אובססיבית.‬
‫ואתה תרוויח מזה.‬
‫למדת בישול?‬
‫כן.‬
‫זה סיפור ארוך.‬
‫בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫תוודא שיש לך עור, וגזר.‬
‫ותפוחי אדמה אפויים.‬
‫אמרח את זה, כדי שיצטמצם קצת.‬
‫מותר לי לאכול?‬ ‫-כן, מותר לך לאכול.‬
‫אני מבין כעת.‬
‫נו?‬
‫זו מנה נפלאה של כל מה שאני אוהב,‬ ‫אבל מה שמושלם...‬
‫זה שאת הכנת את זה בשבילי.‬
‫אתה חסר מילים?‬
‫ביס מושלם?‬
‫מושלם.‬
‫זה מושלם.‬
‫כן!‬
‫ידעתי.‬
‫היית קשה.‬
‫אבל...‬
‫אני אלופה.‬
‫שיט.‬
‫מצטער, אמרתי...?‬ ‫-לא.‬
‫אני צריכה לספר לך משהו, ו...‬
‫פשוט אומר את זה.‬
‫הגן הציבורי שחלפנו לידו?‬
‫התחתנתי שם.‬
‫לפני שלוש שנים.‬
‫נפגשנו בבית הספר והיינו צעירים, אבל...‬
‫פשוט ידעתי...‬
‫מצטער אם הטעיתי אותך, אני מכבד...‬ ‫-לא, הוא מת.‬
‫כן, זה הורס כל שיחה.‬
‫הוא חלה.‬
‫והם...‬
‫ניסו להבין מה יש לו.‬
‫אבל הם לא הצליחו.‬
‫לאב, אני...‬
‫צר לי כל כך.‬ ‫-לא. זה...‬
‫זה מה שזה.‬
‫חלפו כמעט שנתיים. ‬
‫ותראה...‬
‫החיים שלי נהדרים.‬
‫ואף אחד לא באמת מבין.‬
‫אין נשואים בגילנו, ובטח שלא אלמנים.‬
‫זה כאילו...‬
‫ויקטוריאני.‬
‫אז האנשים נחמדים, אבל...‬
‫הם לא באמת מבינים מה עובר עליי.‬
‫כן, זה בודד.‬
‫אני מתאר לעצמי.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫מאז שזה קרה, אני רואה‬ ‫את הדבר הזה באנשים...‬
‫שעברו את זה.‬
‫אני רואה את זה בעיניך.‬
‫כן.‬
‫הרגשת את זה.‬
‫אהבה אמיתית.‬
‫אבדן אמיתי.‬
‫כן.‬
‫כן, ובכן...‬
‫התאהבת?‬
‫לוס אנג'לס?‬
‫זה כל כך נורא?‬
‫זה לא נורא.‬
‫יופי.‬
‫קניתי לך...‬
‫מתנת פרידה.‬
‫חשבתי לקנות לך משהו משמח, אבל...‬
‫כמובן.‬
‫ג'ואן דידיון.‬
‫בוא נגיד את האמת,‬ ‫אתה מעוניין במשהו יותר...‬
‫חכם ומורכב.‬
‫קצת אפל.‬
‫נכון?‬
‫כך אתה מרגיש בבית.‬
‫איך את יודעת?‬
‫ובכן, כי...‬
‫גם אני.‬
‫רציתי לחשוב שאת לא מכירה אותי.‬
‫אינך יכולה, אבל איני גאה מכדי לומר שטעיתי.‬
‫ואולי טעיתי לגבייך.‬
‫ואולי, אפילו קצת, לגבי לוס אנג'לס. ‬
‫אוכל רק לומר שאני מקווה‬ ‫שטעיתי גם לגבי עצמי.‬
‫אולי אני לא צריך להיאטם לנצח,‬ ‫אולי אני לא צריך לברוח מהר כל כך.‬
‫ואם זה עשוי להיות...‬
‫איתך...‬
‫תנשוף.‬
‫אלי.‬
‫אלוהים, זה מ"ביג לובובסקי".‬
‫זה יכנס לרשימה שלך.‬ ‫-עכשיו שתיים בלילה, אחותך...‬
‫שתוק, "אבא".‬
‫היא כאן בפנים.‬
‫יש לי נדודי שינה.‬
‫בגלל 14 כוסות פראפוצ'ינו.‬
‫טוב, מצטער. רק רציתי לוודא שאת...‬ ‫-בסדר, "מר רוג'רס". לילה טוב.‬
‫לילה טוב.‬
‫וויל, מישהו בא לחפש אותך.‬
‫חבר ותיק?‬
‫ג'סי. לא, ג'ספר.‬
‫הוא אמר שיש משהו שאתה רוצה להחזיר,‬ ‫והוא יקפוץ לכאן.‬
‫פאק.‬ ‫-תודה.‬
‫למען האמת, הוא נראה קצת קריפי.‬
‫מה אוכל לומר, חברה? ‬ ‫יש לי טעם קריפי בחברים.‬
‫מי זה ג'ספר?‬
‫למה הוא מחפש אותך...‬
‫וויל?‬
‫איך נטפל בבעיה הזו?‬
‫אז זה העניין, לאב.‬
‫קאט!‬
‫לא היה לי קל להגיע לכאן.‬
‫לרכוש לעצמי קצת זמן...‬
‫והזדמנות קלושה לחיים חדשים.‬
‫ואז...‬
‫ראיתי אותך.‬
‫אני באמת מאמין שלכל דבר יש סיבה.‬
‫שהדברים הקשים והטירוף,‬ ‫ולמען האמת, הטעויות שלי...‬
‫יתכן שכולם הובילו אותי לכאן...‬
‫מסיבה מסוימת.‬
‫לפחות אני מקווה...‬
‫שזה נכון.‬
‫כי אני עובד קשה כדי לפתוח דף חדש כאן.‬
‫מה לעזאזל חשבת, קלווין?‬ ‫-ריי אמר להוסיף סיפורת.‬
‫הוא התכוון לסיפורת שאנשים רוצים לקרוא.‬
‫טוב, אבל חשבתי ש...‬ ‫-מה?‬
‫שקיים אדם שרוצה לקרוא את "החטא ועונשו"?‬
‫תראה, בחור... תמצא דרך להיפטר מהם, או ש...‬
‫מישהו יפוטר.‬
‫זה עדין.‬
‫כל העניין.‬
‫יש לי דירה פנויה בקומה הראשונה.‬ ‫-אני מעדיף קומה שנייה.‬
‫כי זה לא רק בית חדש.‬
‫זה אני חדש.‬
‫אני גרה בשכונה.‬
‫גורל, נכון? מה הסיכוי?‬
‫וכשמשהו כזה קורה, כשזה נכון,‬ ‫אתה מרגיש שהכול מסתדר, כאילו...‬
‫הגורל אומר כן.‬
‫אבל שוב, בעדינות.‬
‫בכל מקרה, זה הזמן הגרוע ביותר לסיבוך.‬
‫אולי כדאי שאברח עכשיו, לאב.‬
‫אבל עכשיו אני לא רוצה.‬
‫אני צריך למצוא דרך ללכת עד הסוף.‬
‫מה שזה לא יהיה...‬
‫איתך.‬
‫ניצחת, לאב.‬
‫אני אשאר.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬