- Anterior în TU… - Jonathan!
- Jonathan Moore. - Jonathan!
Americanul.
Nu credeam că Malcolm știa de panoramă.
Kate Galvin.
Galeristă, iubește arta, necăsătorită. Determinată, ambițioasă.
- Ar trebui să fac plângere. - Nu mă pomeni!
I-ai salvat viața lui Kate.
O să mă revanșez.
Bunul meu prieten, Adam Pratt, a deschis recent Sundry House.
- Hai cu noi! - Rahat, sunt în iad.
E timpul să plece acasă.
Malcolm. Stai, eu l-am…?
„Când l-am lăsat pe masa ta, credeam c-o să o încasezi tu.”
- Nu eu, unul dintre ei l-a ucis… - Mori, dracului, Malcolm!
…pe Malcolm.
- Voiai să dai vina pe mine. - Încântat, camarade!
Cine ești?
Unul dintre voi.
Unul dintre voi, ticăloșii, mi-a dat mesajele alea.
Unul din voi mă urmărește.
Unul din voi l-a ucis pe Malcolm și l-a lăsat pe masa mea.
Acum încearcă să mă incrimineze pe mine.
Știi că am scăpat de cadavru.
Poate nu ca cineva care nu a mai făcut asta niciodată.
Din păcate, asta m-a făcut să-ți par interesant.
Deci care-mi ești?
Ești bine, Jonathan? Pari bolnav.
Mi-e bine.
Ce ziceai?
Jonathan zicea că povestea ta e captivantă, dar e timpul să toastăm.
Dacă n-o faci tu, o fac eu.
Dacă mă eclipsezi…
…te omor.
Pentru Simon și cel mai bun vernisaj! Noaptea asta e a ta.
- Pentru Simon! - Pentru Simon!
- Trăiască! - Noroc!
- Noroc!
Îmi vreau doar mica vacanță europeană înapoi.
Ce e asta?
„Vi se solicită prezența la o serată mortală.”
Un cerc de suspecți privilegiați,
o înscenare, iar acum o invitație criptică ruptă din intriga britanică a unei crime.
Rahat!
Sunt într-un roman polițist, cea mai slabă formă de literatură.
TU
Poate-s paranoic, dar ai reușit să pui cadavrul la mine în casă.
Poate nu doar asta ai pus.
Mai ai ceva nou de spus?
Normal că folosești Evanesce.
Nu poți afla cine te-a sunat, mesajele citite dispar.
Preferata elitelor și a paranoicilor.
Când mi-ai pus asta pe telefon? Cândva…
Băutură!
…în gaura neagră a nopții respective, aifost acolo.
Ușurel, flăcăule!
De asta nu beau eu.
GALERIA CLOTHO
Ce-i asta, expoziția lui Simon?
Chiar trebuie să caut totul pe Google?
„Galeria Clotho”.
Da. Vernisajul expoziției lui Simon Soo.
Cadru elitist, crema societății, bifat. Galeristă, Kate Galvin.
GALERISTĂ
Ți-ai omorât iubitul de rahat,
l-ai lăsat pe masa mea și acum mă tachinezi?
Te-am căutat la birou, nu ești aici.
Am o grămadă de pregătiri, Mal. Îmi poți da mesaj?
Mi-ar prinde bine niște ajutor.
Pare ofticată pe bune pe mort,
ceea ce sugerează că nu știe că e mort.
Ar putea înregistra de fațadă, fiindcă e o criminală deșteaptă.
Grozav! Iar mă regăsesc în genul care-mi place cel mai puțin.
Mooney adora romanele polițiste. Mie-mi par „Spânzurătoarea” pentru adulți.
Găsești indicii, câștigi jocul. Nu e mare artă.
Cadavrul din bibliotecă și Crima din casa parohială.
- Vom studia astea? - Nu, e un proiect personal.
Păcat! Ador romanele polițiste.
Nu crezi că stilul e puțin stereotipic?
Doamne, ești unul din ăia! Trist.
Au! Dar am nevoie de ea.
Ce-mi scapă?
E un stereotip, dar e unul distractiv.
Te captivează, ascunde un comentariu social.
Sincer, problema ta e că misterele sunt interesante.
De ce e asta problema mea?
Cine nu vrea să fie interesant?
Bărbații albi geniali. Da?
Sincer, să fii plictisitor denotă acum o formă înaltă de artă, pe când…
Dacă vrei să fii publicat, fii captivant,
că de-asta e Agatha Christie cea mai bine vândută romancieră.
Iar 99% din oameni nu termină Gluma infinită.
- Eu, da. - O lună…
- …pierdută din viață. - Brutal de tipic generației Z!
Deci sunt un snob?
Un pic patriarhal.
- Deci care e proiectul? - Încă îl caut.
Și trebuie să înțeleg cum funcționează astea.
Ce, clișeele?
Vă spun eu.
Aroganta asta de 19 ani e un înger trimis să mă ajute.
- Te rog. - Bine, păi…
…în șase minute trebuie să meditez pe cineva la rusă.
- La rusă? - Da, și mă mai găsiți
plimbând câini răzgâiați în Hyde Park în timpul săptămânii.
Nadia, tu când dormi?
Somnul e pentru cei bogați. Uitați cum e cu Dame Agatha.
În primul rând, nu există coincidențe.
Doi, toate motivele se reduc la sex, bani sau răzbunare.
Și trei, primul suspect e, de obicei, a doua victimă.
Nu, eu îmi imaginez o singură crimă violentă și o înscenare.
Atunci totul se rezumă la motivul uciderii victimei.
Cineva a vrut-o moartă destul cât s-o plănuiască și s-o pună în aplicare…
Cred că înscenarea dă dovadă de orgoliu. Dar făcută cu cap?
Marfă!
Cam asta ar fi.
Dacă vi se vinde bine cartea, primesc 10%.
S-a făcut!
- Bun. La revedere! - Mersi, Nadia.
„Nu există coincidențe.”
Joe Quinn-Goldberg.
Elliot, boule!
Ce convenabil că intermediarul familiei Quinn
m-a băgat într-un film polițist.
Arăți ca un Jonathan.
Era vorba că nu mă mai suni.
- Asta înainte să-mi întinzi cursa. - Ce?
Mesajele.
Malcolm Harding.
- Ei? - Nu-ți imaginezi ce ușurare e
să n-am idee despre ce vorbești.
Ar trebui să încerci să meditezi. Pentru mine face minuni.
Ascultă-mă!
- Elliot, nu sunt idiot. - Cam pare că ești.
Îmi pare rău că ți-ai ratat noua viață, dar acum eu am trecut oficial și…
efectiv peste toate astea.
Îți doresc să dispară suferința și cauzele ei.
Și să te ia naiba că mă faci să distrug telefonul ăsta bun!
Sigur nu poate fi atât de ușor.
EVANESCE ACUM UN MESAJ NOU
„Bună, din nou!” La naiba, tu ești!
„Drăguță haină! Te prinde maroul.”
Unde ești, dobitocule?
Ai putea fi oriunde. Unde ești?
Șmecher ce… „Aflu multe despre tine.
Paranoic.
Singuratic din fire.”
Oriunde ai fi, ești un obsedat nenorocit.
„Sigur nu ești profesor pe bune.”
Serios? Dar tu cine ești?
Gândește-te!
„De ce l-ai omorât pe Malcolm?”
Și un răspuns sarcastic m-ar ajuta să aflu motivul
și să-mi dau seama cine ești, să opresc asta
și să mă întorc la…
„Nu te cheamă Jonathan Moore.” La dracu'!
„Aflu eu curând ce-i cu tine.” Nu pot să te las să faci asta.
Deci trebuie să aflu eu primul.
Doamna Phoebe.
A ținut s-o vizitez, nu știu ce i-am zis în gaura neagră,
dar e un fan al lui Jonathan.
Oare să aștept aici?
Alo?
Nu țin să-mi petrec ziua cu o femeie care a leșinat la Barack Obama.
„NU MÂNCATUL E BUBA, SUNT MANGĂ”
Dar dna Vorbă-Lungă m-ar putea ajuta să te găsesc.
Oare am ajuns la timp?
La dracu', ce doare!
- Stai, Vicky, e inofensiv! - Am auzit țipete.
Epilarea cu laser e ca și cum te-ar linge un vulcan.
- Poți să-l pui pe Rupert jos. - Zic doar că orice club e
o destinație specială creată de cei care știu pentru cei care știu.
Scuze, e un apel de la investitori.
Tipul ăsta bea la 10:00. Perfect!
- Pot să revin. - Nu, fac pauză de țigară.
Cum spuneam, sunt de acord. Absolut!
Oare să fie Doamna o criminală?
Apropo de ce mi-ai zis alaltăseară,
nu cred că m-a mai văzut cineva atât de bine.
Oare ce naiba am zis?
E clar că ceva a făcut să ne împrietenim.
Și l-a tras în țeapă pe Malcolm pe masa mea.
Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
Hai că începe.
Și pe Adam. Pe voi amândoi.
Ascultă! E un club de noapte, nu e Theranos, omule. Haide, calmează-te!
Ceai? Bella, ceai!
- Un pic de tensiune aici. - Ai primit invitația?
Ea mi-a trimis invitația.
E cel mai tare eveniment. Exclusivist. Toți prietenii vor fi acolo.
Atunci și eu.
Sună grozav.
Ce ar zice un detectiv? „Cine îl voia pe Malcolm mort?” sună dur.
Ce drăguț că m-ai invitat!
Încă nu am mulți prieteni pe aici.
Îi sunt recunoscător lui Malcolm că a insistat să vin.
- Păi, Malcolm… - A mușcat.
- Adică? - Lui Kate îi place de el. E suficient.
Nu-s toți de acord.
Ai plăti 10.000 de lire pe înscrierea
la un club afiliat cu Biserica Satanică?
- Nu mă întrerupe! - Scuze!
Îi dezvăluiam lui Jonathan că Malcolm e puțin controversat.
Ce a fost asta?
A, important! Pe cine o să porți?
La vernisajul lui Simon?
Of, John, dragul de tine!
Regina de gheață, prietena de sex a lui Malcolm…
Partenera iubitoare și caldă.
Kate e prietena lui Phoebe. E marea ei noapte.
Nu poate s-apară orice bărbos în țoale de duzină.
- Au! - Hei, Vic?
Vic, îl duci tu pe orfanul dickensian al lui Phoebe la galerie?
- Tom a trimis costumele acolo? - Da.
Nu pot merge. Nu știu nimic de Malcolm.
Nu comenta!
E lumea lui Phoebe. Noi doar trăim în ea.
Bine.
Și cam cât costă un costum de-ale lui Tom?
- Fiindcă sigur nu am atât. - Într-un fel, e un costum cadou. Nu…
De fapt, nu-l plătești. Vor doar să fii văzut la ei în club.
Nu tu, evident.
Gratuități pentru cei care nu au nevoie. Capitalismul merge uns.
Nu acolo, oprește-te! E prea mult.
Mut-o pe peretele sudic, să respire.
Kate pare că e singura din cercul ei care muncește.
Acolo, jos, în dreapta! Ne vedem la mașină.
Iată câțiva suspecți care n-au muncit o zi în viața lor.
Ia te uită, e profesorul sărac!
Precum Connie, tipul cu caii.
Connie cel diplomat.
Sophie și coada ei.
Și artistul care-și lasă opera să vorbească.
Mor să aflu de unde ai jacheta asta sport.
Super! Sunt într-o relansare vestică a Fetelor rele.
M-a trimis Phoebe.
Interesant! Phoebe e foarte importantă în cercul ăsta.
Spune-i ce vrei.
Tom sau Ralph, nimic Euro.
Presupun că holbatul ăsta e tot vernisajul de care am parte.
- Ai emoții cu expoziția? - Nu.
Vorbeam cu Malcolm…
Pulărăul ăla fără cap nu vede arta nici dacă i se ușurează în gură.
Cum ar formula Hercule Poirot urmărirea unui pulărău?
Nu-ți place Malcolm?
- Nu ne gândim la el. - Sculă-Mare ăla mi-e dator cu 60 de lire.
- Pariezi pe cai, profesore? - Destul despre Malcolm!
- Toți îl urau? - Haina, domnule?
- Simon, ești îmbrăcat? - Îl citesc pe Neruda.
Phoebe l-a invitat pe Jonathan.
Înțeleg.
Jonathan, dacă te-a adoptat Phoebe, tot ce pot spune e că ești norocos.
Dacă o rănești în vreun fel, îți dau foc la sculă. Dar felicitări!
În sacoul ăla arăți a chelner.
Dacă aș scrie, n-aș putea s-o fac pe ea criminalul. Oamenii și-ar da seama.
Mersi. Ce conversație plăcută!
- Simon? Alegi ceva, te rog? - Cui îi pasă ce port?
E stresată.
Presei, clienților, lumii.
E greu să transmiți urgența aristo-cretinilor care nu pot da greș.
Expoziția va fi un succes.
Sunt cele mai bune lucrări ale mele. Nu dansez pentru ei.
N-ai vrea s-o fac.
Dacă vreau mai mult, am nevoie de întrebări mai bune.
Trebuie să aflu mai multe despre Malcolm.
Kate pare genul care are rezerve pentru orice.
Poate are copia cheii de la biroul lui Malcolm.
Bingo!
Biroul lui Malcolm.
Cărți, toate scrise de bărbați.
Programa pe care-i e prea lene s-o actualizeze. Băutură, nimic nou.
L-ai ucis cu un motiv.
Sex.
Bani.
Sau răzbunare.
Tariful de detectiv.
„Bagheta de Argint”.
„Speranța Trăsurii”.
Sunt nedumerit.
Stai!
- Pariezi pe cai? - Cai.
Sunt pariuri, deci astea sunt datorii.
Avea bani din familie, dar, cu destule pariuri,
poate rămăsese fără.
„Ludovic, Regele-Soare cu Pumnal,
joia, ora 15:00, bursă”?
Am mai zis că nu-mi plac enigmele.
O, domnule profesor, ce…?
Ce faceți?
Rahat!
Îi lăsam un mesaj, a lipsit de la muncă.
Prietena lui Malcolm m-a rugat să văd dacă și-a uitat portofelul. Mi-e vecină…
E plictisitor.
- Credeam că dați spargere. - Nu, scuze că te dezamăgesc.
Ce mai e prin tărâmul misterelor?
Nu e domeniul meu, dar… Încerc să nu-mi pierd speranța.
Și așa faceți cea mai banală greșeală posibil.
- Și anume? - Permiteți să nu fie domeniul dv.
Spuneți-mi că detectivul dv. nu pierde timpul căutând motive.
Credeam că așa…
Asta e „ce”, nu „cum”. „Cum” e ceea ce face povestea interesantă.
Detectivul dv. trebuie să fie cumva special.
O superputere, deducție, știință sau așa ceva.
O, Doamne, fața dv.! Tocmai v-am ajutat, nu-i așa?
Nadia are dreptate.
Am greșit încercând să-i fac să se destăinuie unui străin.
Am atuuri pe care nu m-am bazat.
Am spirit de observație.
Gemma ia Adderall, nu plătește niciodată nimic,
colecționează diademe, abia-l observă pe Malcolm, deci e în josul listei.
Prințesa Binecuvântare „lucrează în tehnologie”, cu ghilimele.
Crede că trăim în simulări. Dacă nimic nu e real, crima e un fleac.
Și-a aranjat să nu muncească deloc
și e greu să crezi că ar omorî pe cineva. Nu imposibil, dar tot în josul listei.
Când Adam a deschis Sundry House, a devenit proiectul lui principal
să nu moară înainte să înceapă.
Nu e oaia neagră a familiei, mai curând o rușine.
După normele americane, cei din familia Pratt sunt de bani gata.
Tatăl e genul pe imobiliare și filantrop.
Frate-său e senator.
Băiatul de aur al familiei, poate primul președinte gay.
Între timp, Adam e celebru fiindcă a fost prins băut la volan, în frac,
cu Timothée Chalamet în dreapta.
De când e cu Phoebe, s-a schimbat în bine.
Mă rog, măcar nu mai conduce.
Sundry House e un succes.
- Scuze! - E în regulă!
Un huligan drăguț, se chinuie să-și impresioneze tatăl care l-a respins.
- Îmi cer scuze pentru el. - Vrea să deschidă încă șase.
Nu știu dacă e capabil de crimă,
dar pariez că poate înscena ceva binișor.
De ce să-l ucidă pe Malcolm?
PROGRAM AVANSAT
Adam Pratt este Ludovic al XIV-lea, Regele Soare.
Ia stai așa!
„Ludovic, Regele Soare”. Malcolm zicea de Adam.
- Mulțumesc! - Da.
- E joi. - Mulțumesc că ați venit.
Mulțumesc!
Mulțumesc că ați venit!
- Claire, mereu o plăcere. - Mulțumesc!
Ei bine, să descifrăm codul lui Malcolm.
- Bine. - Ce?
Fă-o!
- Ludovic, Regele Soare și Pumnal? - Imploră-mă!
Te rog!
Pișă-te pe mine!
- Nu la secretul ăsta mă așteptam. - Da!
Mulțumesc.
Mai mult! Mai dă-mi!
- Mai dă-mi! - Am văzut destul.
Deci Malcolm știa de…
Salut, băgăcios mic și împuțit!
Pot să explic.
Ia zi!
Rahat! Ce să zic acum?
Sunt scriitor. Fac cercetări, scriu o carte.
Despre bogătași.
Ce drăguț!
Ce fel de carte?
Roman polițist.
De fapt, e despre inegalitate.
Cum cred că sunt mai buni ca noi.
Păi asta o să-ți ia vreo zece volume, nu?
- Dacă am noroc, da. - Da.
Ia să ne uităm aici un pic!
Ia vino-ncoa'!
Cum ziceam, scriitor. Idei.
Ia te uită!
Pun tot pe Bagheta de Argint.
Plată.
Se înțelege că o să suferi de o criză foarte neplăcută de Alzheimer.
Cu drag!
Bun. Presupun că ne vedem la mizeria aia de expoziție, profesore.
- Da? - Da.
Dă-i drumul, tai-o!
Vernisajul lui Simon Soo.
Omoară-mă! Dar suspecții se strâng laolaltă, așa că apar și eu.
Mamele din Madre Linda n-ar clipi la perversiunealuiAdam.
Dacă Malcolm știa și-l șantaja pe Adam ca să-și acopere datoriile de la pariuri,
ei bine, poate că te-am găsit.
Fără poze, vă rog!
Ține ușa!
Zâmbește, pari bogat!
Încerc să evit toată tevatura.
Se poate? Ești drăguță?
- „Ești drăguță.” Mă urăsc. - Da, sigur.
Ca suspect, Adam merită o atenție specială.
Nu ca NFT-urile astea, scuze. Nu sunt artă.
- O plăcere, ca de obicei. - Uite-l!
După Nadia, faptul că Adam l-a ucis pe Malcolm să oprească un șantaj
bifează toate cele trei motive.
Hai să-ncepem!
Bifează muralul oglindit din camera experiențială.
Iată-te! E de-a dreptul impresionant.
Mersi pentru complimentul profund și specific!
Încă pe listă și amenință să urce tot mai sus.
- Roald. - Kate, dragă!
- Te-ai întors la timp. - N-aș lipsi!
- E un succes, Kate. - Lingușitorule!
Ce? Asta e profund și specific?
Ne-am cunoscut?
Poate la Sundry House. Malcolm a venit cu el alaltăseară.
- Amicii lui Malcolm și ai lui Kate… - Doar al lui Malcolm.
- Jonathan, încântat! - Roald.
American, nu?
De pe ce coastă?
Cam ambele.
Da, arăți a băiat de California.
Îl urăsc pe tip.
Vă ofer amândurora un tur privat. Mergem?
Suspectule principal, începem!
Jonathan! Salut, omule!
- Bine. Dacă îl face să vorbească. - Doamne!
Ce bine miroși!
Sunt pe ecstasy. Ce crezi? Odată aveam gusturi bune.
Să investesc?
- În oul ăsta? - Da.
Pentru 70.000 lire, poți sparge oul să vezi ce e în el.
- Fascinant! - Criminal.
L-aș lua pentru Phoebe.
- Crezi că i-ar plăcea? - E un test?
- Nu o cunosc la fel de bine ca tine. - Da. Dar ne dăm cu presupusul.
Voi doi păreți fericiți.
Când nu se pișă chelnerii pe tine.
O ador.
Zău!
E ca niște…
fursecuri la micul dejun…
și la toate celelalte mese…
în fiecare zi.
Mereu.
Mărturisește, ca să mă întorc la viața mea!
Sună grozav.
Nu e ca un…
știi tu, con de tăcere.
Malcolm și Kate.
John cel obraznic!
Nu credeam că-ți place bârfa.
Așa e, Malcolm e un gunoi. Să-ți zic una!
Nu lăsa zdreanța aia să se bage în treaba ta!
Adică?
E diplomat, dar o să te ia la scuturat.
Dacă l-ai ucis pe Malcolm pentru șantaj,
de ce mă anunți că m-ar putea șantaja?
Știi ce? M-ai convins.
O să-i iau prietenei mele oul ăsta afurisit.
Ești tare, Jonathan!
Domnule!
Poate că nu e Adam.
Am ajuns de unde am plecat.
Atracția lui Simon e „metapisica”, o colecție de picturi cupisici.
E cam nașpa.
Bine. Eu sunt măgarul.
Simon e un geniu.
Ochii ăia, nu-i așa?
Rhys. Copilărie săracă, om din popor, dar pare că se simte în largul lui.
Ceva la el nu se leagă.
- Ce crezi? - Cred că m-am îndrăgostit de o pisică.
Păcat că o să ajungă în depozitul vreunui colecționar!
Credeai că iau opere ca să le privească?
Adam își numește colecția „portofoliu”.
De ce ești prieten cu ei?
Scuze, eu…
Știu că nu prea susții nimic din toate astea.
Și eu cred la fel.
- Ai amici din facultate? - N-am făcut una.
- Da, câțiva. - Au fost drăguți cu mine la nevoie.
Încă mai sunt?
Drăguți?
Și e vreunul predispus la crime?
Cred că ar fi ipocrit din partea mea
să reneg prieteni vechi fiindcă au ajuns ce sunt.
Dar, sincer, cred că, cu cât cunoști mai mult pe cineva,
cu atât ești mai blestemat să-l vezi ca om.
Chiar și pe tipi ca Roald.
Roald? Mai spune-mi!
Băi! Simon!
Du-te-n mă-ta!
Ce tocmai s-a petrecut?
Rahat abuziv ce ești!
Spune-le! Hai! Zi-le că ești un falsificator! Zi-le!
Zi-le! Dă-te de pe mine! Rahatule!
- Ia mâna… - Ce voia să spună?
O onoare!
După naștere, metapisica a fost distrusă.
Sau perfecționată.
Născută dintr-un moment pasional la care am fost toți martori.
Decideți voi.
O, a fost parte din expoziție!
- Ce genial! - A fost pe dracu' parte din expoziție!
Tipa a vrut să se răzbune.
Simon i-a făcut ceva. Ce?
- Ce porcărie! - Le-a plăcut. Au pus botul.
Găsiți-o! Arestați-o! Faceți-o să tacă!
Doar dacă mai vrei să pună piciorul în galeria asta vreun artist
care să lucreze cu tine.
Și e o afurisită de petrecere!
Ce a făcut? De ce e capabil?
- Trebuie să aflu. - La naiba!
O, Doamne!
- Kate! - Lasă-mă-n pace!
Femeia aia…
- Am văzut-o. - Serios?
Acum, când mi-a distrus viața?
Cred că știu unde poți s-o găsești.
Clar, prin zona asta nu prea trec protectorii artelor.
Mergem din ușă-n ușă?
Nu e în elementul ei. Nu că ar arăta asta.
Nu.
Uite-o!
Salut!
- Putem vorbi? - N-are rost să fugi.
- Cerem buletinul tău de la manager. - Nu vrem să te arestăm.
Vreau să știu de ce ai aruncat cu vopsea.
Cât îmi dai?
Am fost…
asistenta lui Simon…
și am făcut mai mult decât să spăl pensule.
Eu am pictat tablourile alea.
Aiurea!
Dovedește-o!
Dacă aș putea, nu aș fi aici, nu? Simon s-a asigurat de asta.
Simon a primit laude pe munca ta.
Și bani. Și…
A zis că toți artiștii stagiari…
își plătesc partea.
Nu sunt singura. Mai sunt și alți asistenți.
Dar sunt prea drogați sau speriați ca să zică ceva.
Lăsa drogurile pe-acolo
pentru când eram stresați.
Așa, întâmplător.
De parcă nu era o mișcare calculată
ca să devin o drogată pe care n-o crede nimeni.
E pisica mătușii mele, Isis.
- Isis! Malcolm scria despre ea. - Și am folosit uleiuri Sennelier.
- Dacă nu mă credeți, să vă ia naiba! - Te cred.
Cum te cheamă?
Blue, cum e culoarea.
Cahill.
Trei mii e destul?
Cât avea să-ți dea Malcolm?
Te-a căutat în legătură cu Simon, nu?
Da.
Dar nu era vorba de asta.
Zicea că o să-l dea în vileag pe Simon.
Asta e tot ce voiam.
Și n-a mai făcut-o, s-a cărat, a dispărut.
Fiindcă în schimb l-a șantajat pe Simon.
Iar Simon… Da, tu, Simon, l-ai ucis pentru asta.
Am prea mulți prieteni. Vino când moare unul!
Nu mai rezist.
E stupid, știu.
Cred că a fost un gest curajos.
Ai grijă de tine!
Kate, trebuie să discutăm despre Simon!
Nu, nu trebuie.
- Ascultă! - Nu pricep de ce-ți pasă.
Fiindcă e periculos.
Ba ascultă tu, ipocrit neno… Nu înțeleg de ce ești aici.
- Încerc doar… - Nu e lumea ta.
Nici nu e orașul tău.
Nu intri în viața mea dacă m-ai scăpat de un jaf.
- Nu vreau asta. - Recunosc o escrocherie.
Ești un nimeni gol pe dinăuntru, fără o viață a lui.
Și știi ce? Noapte bună!
A mers minunat.
Pleci tu la un moment dat, Simon, iar eu voi fi pe urmele tale.
Poate erai genial odată și, ca să continui să creezi,
ai exploatat-o pe Blue sau pe cei dinaintea ei,
sau poate ai fost mereu o fațadă care cumpăra tot,
inclusiv iluzia geniului.
Blue e prea distrusă ca să te demaște. Trist. Păcat că nici Malcolm nu poate.
El era groaznic, dar tu ești un monstru și un criminal.
Abia aștept să termin cu tine
și să revin la viața și la oamenii care nu știu sau nu le pasă ce e un NFT!
Nu, te-am prins.
Hai afară!
Hai afară, Simon!
GALERIA CLOTHO BIROUL 2
Ce vrei?
„Mai am puțin și aflu cine ești.
Apropo de asta, ai ratat cea mai bună parte a serii.”
Grăbiți-vă!
Rahat!
Am 45 de secunde până intră polițiștii.
Nadia avea dreptate.
Primul suspect e, de obicei, a doua victimă.
S-a zis cu teoria mea cu o singură crimă. La dracu'!
L-ai ucis pe Simon, mi-ai scris ca să te lauzi și nu-mi mai răspunzi.
Jonathan! Slavă Domnului!
Nu poți fi tu, nu? N-are cum.
Mi-era groază c-auzi vestea înainte să-mi vezi mesajul.
- Voiam să auzi de la un prieten. - Da, ce bine
c-a venit prietenul Jonathan!
Totuși, Roald. Și nu par să sufere prea tare.
Ignoră-i! Toți sunt niște javre.
Poftim!
Mă bucur că ai venit.
E dubios să stai printre britanici care încearcă să simtă.
- Condoleanțe! - Era mai mult prietenul lui Phoebe.
De la școală.
Cui îi pasă ce devii dacă te știu din școală?
- Asta a zis și Rhys. - Moartea e un rahat.
Hei!
Ți-a zis deja Jonathan exact ce trebuie? E puterea lui.
Unde e Kate?
La poliție.
Sophie e acasă, sedată, evident.
Îți dai seama?
Poate că Simon s-a sinucis.
Îi lipsea o ureche. Ca un soi de omagiu lui Van Gogh.
Stai! I-a tăiat cineva urechea?
Practic, a fost tras în țeapă.
- Nu prea pare sinucidere. - Cercelul ăla oribil…
valora vreo câteva mii. Mult succes cu el pe la traficanți!
Haideți, măi!
Nu banii sunt motivul.
La Malcolm degetul, la Simon urechea, încă nu pricep,
- …dar e un tipar. - Simon nu prea asculta
pe nimeni, nu?
E ca o galerie a comportamentului sociopat.
Toți sunt pe lista de suspecți.
Pentru Kate, e un avantaj.
Știți cât valorează acum prostiile lui Simon?
Pisica aia oribilă va fi cel mai gras comision al ei.
Am nevoie de niște aer.
Îl înțeleg pe Rhys.
N-ar trebui să fie cei mai buni prieteni ai lui Simon?
O să se îmbogățească, naibii!
Rhys e altfel decât ei.
Nu-mi dau seama dacă e mai bun sau cumva mai rău.
Ce ai simțit când ai auzit că a murit Simon?
- Bine! - Un șoc.
Cred. Tu?
Opusul.
Simon trecea prin oameni ca prin cadourile de Crăciun.
Le plac dușmanii.
N-aș putea s-o dovedesc, dar…
Poate l-a ajuns karma din urmă.
Știam că era un om rău, dar eu…
Chiar speram să se schimbe.
Măcar să devină cinstit.
Orice ar fi zis fata aia cu vopseaua…
Simon era un mincinos.
Mă tot gândesc că, dacă Simon ar fi recunoscut într-o zi,
nu neapărat tuturor, dar măcar lui însuși, ar fi putut fi…
Moartea lui mă seacă.
- Pare sincer. - Da.
- Dar e? - Nu face fața asta! Sunt bine.
Am nevoie de pauză.
Știu ce simți.
Trebuie să mă regrupez până să rănești pe altcineva
sau reușești să afli mai multe despre mine.
Unde ești, Malcolm?
Spune-mi măcar că respiri!
Poți să i-o tragi, oricine ar fi ea. Chiar nu-mi pasă.
Te rog, sună-mă!
Toxică, dar sinceră.
Speriată. Tot nu cred că ești tu.
Blue, ai plecat de la poliție?
Nu, e bine că ai dat declarație. Nu ai nimic de ascuns.
Da, am vorbit serios.
Wiltshire, 28 de zile.
Așteaptă să-i suni și, dacă ești serioasă, o faci azi.
Kate o ajută?
Nu-mi mulțumi, dar nu o da în bară!
Și, după ce îți revii, anunță-mă ca să vorbim de viitorul tău.
Amicii ei sunt narcisiști care simulează filantropia
peste tot prin ziare.
Chiar și brandul lui Rhys e o ratare îndreptată.
Kate e nesimțită cu Blue în public, dar îi plătește dezintoxicarea pe ascuns.
Nu pricep.
De ce ar ascunde faptul că nu e o persoană oribilă?
Am făcut-o.
M-am îndrăgostit de cei mai nebuni oameni de pe Pământ.
Pot scăpa doar îndurând.
Nu credeam să tânjesc să mai citesc Agatha Christie.
Sunteți bine, dle profesor Moore? Iar Agatha? N-are cum!
Nu e de lăsat din mână.
Recunoașteți!
- Chiar scrieți o carte? - Chiar trebuie să fie mereu isteață?
Fiindcă am văzut că uneori oamenii spun
din orgoliu că scriu cărți.
Ca Malcolm, fiindcă…
Ne-a zis să-i spunem așa. Eu…
- Scria o carte? - Scria?
Jur că mi-a înțeles durerea când…
S-a oferit să-mi citească paginile și apoi…
m-a lăsat baltă.
Cred că e bolnav.
Dacă nu e mort, ar putea răspunde la mesaj.
Mă face să mă simt ca și cum…
Sună stupid,
dar mi-e greu să-i arăt paginile mele
și acum pare că nu exist pentru el, deci…
- I-a fost doar studentă? - Mda.
Malcolm chiar era un măgar desăvârșit.
Sunt sigur că nu e așa.
Sigur se întoarce.
Identitatea mea de scriitor aspirant poate lua o pauză. E în regulă.
Uite, eu nu sunt Malcolm,
dar mi-ar plăcea să-ți citesc paginile.
Serios?
Acum, că ești deja scriitoare, Malcolm nu-ți poate oferi sau lua asta
și nici eu.
Doamne, nu! De fapt, gusturile dv. sunt cam suspecte.
Da.
Să știți că e…
E un roman polițist cu creaturi mitologice,
așa că puteți suporta atâta distracție?
Mi s-a spus că sunt snob, dar lucrez la asta.
Adu-mi unicorni!
Bine.
Trebuie să plec.
Știam că sunteți de gașcă! Pentru un milenial.
Știi ce e cel mai rău la faptul că ai apărut în viața mea?
Cât de bună începea să fie.
O să iau asta înapoi de la tine.
Ca s-o fac, trebuie să te înțeleg.
CÂND A FOST ÎMPUȘCAT
CINE ERA GUINEVERE BECK?
„A fost greu, dar am făcut-o.
Bună, Joe!”
Subtitrarea: Talpalariu Dan-Radu