PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Love,
toto je důvod, proč nejsi nic pro mě.
Kdysi jsem věřil na lásku.
Už jsem se spálil,
ale poučil jsem se a chci bojovat
za nový začátek.
Tentokrát
to bude ta pravá.
Takže kluk potká holku,
kluk ví, že je to výjimečné a řekne si:
„Udělám všechno, aby to fungovalo.“
Což jsem
udělal.
Byl jsem statečný.
Byl jsem zranitelný.
Získal jsem ji postaru.
Snažil jsem se pro ni
udělat všechno.
Věděl jsem, že pro lásku musím udělat cokoli.
A udělal.
Udělal jsem, co bylo třeba,
ať to bylo cokoli.
Miluju tě, Joe.
Já tebe taky.
Slyšela jsem o tobě a Candace.
Myslel jsem, že jsme šťastní,
ale myslela si, že bude šťastnější...
s nějakým chlápkem v Římě...
Ale...
zmizela tak najednou...
Ale ona...
mi nevěřila.
A tak se začala ptát
na minulost.
Candace?
Myslím, že spolu chodili.
To je fakt.
Ale nepřekvapilo mě, že jim to nevyšlo.
Kdo je Elijah?
Dej mi můj mobil, Joe.
Vím, že není tvůj bratr.
Nemiluju tě.
A nemilovala.
Začala slídit po věcech, které neměly vyjít na světlo.
Vybral jsem si špatně.
Dělal jsem chyby.
Zaslepila mě láska.
Joe!
A teď...
Joe!
...se láska změnila v jed.
Řekni, že jsem blázen.
Řekni, že jsi...
nezabil Benjiho.
Řekni, že jsi nezabil Peach.
A když láska zemře,
vážně to bolí.
Nejspíš mě...
vůbec nemilovala.
A naše láska zemřela.
Tím to mělo skončit.
Smutný příběh.
Zahojit zlomené srdce, abych zase miloval.
Ale ne. Čekala mě další bolest.
Candace.
Myslím, že si musíme ještě o něčem promluvit.
Jo.
Tak mi došlo, že to mám za to,
že se tak snažím.
Už se nezamiluju.
Nemůžu to riskovat. Je to moc nebezpečné.
Jediný nový začátek
je začátek
bez lásky.
Stop!
Pojedeme to znovu od začátku.
Rychle.
Pěkný.
To berem. Jedem znovu od začátku.
K tomuhle...
to došlo.
Láska mě zavedla na temná místa.
Ale Los Angeles...
musí být vůbec nejtemnější.
Když utíkáš před někým, kdo myslí, že tě zná,
nejlepší schovka je město, co podle něj nesnášíš,
protože je to pravda.
Ahoj, krasavci!
Chci vám poděkovat. Ty jo.
Tři miliony sledujících?
Jsem dojatá, když přemýšlím, jak moc vás miluju...
Zavírám své srdce jako zkrachovalé knihkupectví
a jsem tu proto, že všichni jsou tak sebestřední,
že se nespojí s nikým jiným.
Je to nejhorší město na světě a nechci tu být,
a to je dokonalé.
Je to dočasné.
Nadechnout se,
sehnat prachy, vymyslet, co dál a do toho.
Neohlížet se.
Je to šance vrátit se k tomu, kdo vážně jsem:
tichý kluk...
který chce jen klidný život.
Už jsem byl zavřenej na horších místech.
Vítej. Jsem Delilah.
Will Bettelheim. Těší mě.
Máš skvělé reference, Wille.
Super.
Ale nenašla jsem tě na sociálních sítích.
Prostě vůbec.
Říkala jsem si, že jsi možná divnej.
Prostě to všechno nestíhám.
Čistit zuby si taky nestíháš?
Dělám si srandu.
Dobře. Mám volný byt v prvním patře.
Chceš ho vidět? Je větší.
Mám radši druhé patro.
Je tam větší klid.
Dobře.
Nájem je splatný třetího,
Po desáté žádná hlasitá hudba.
Maximálně dvě zvířata.
A v kuchyni nevař perník.
Jasně.
Nábytek si můžeš nechat,
nebo mi řekni a zařídím odvoz.
Minulý nájemník odešel narychlo, takže...
snad budeš mít víc štěstí.
Bydlím v jedničce,
kdybys něco potřeboval.
To zní skvěle.
Dobře.
Tak zatím.
Všude dobře, ve vězení nejlíp.
Celé je to nepříjemné.
Ale to je dobře, je to detox.
Detox má být nepříjemný.
Tolik jsem toho opustil.
A vím, že část mého já
jsem vypustil,
a teď je ovládání klíčové.
Jenže,
abstinence vede k relapsu
a ke zlomenému srdci,
někdy i ke zločinům
a posmrtným bestsellerům.
Závislost se musí ovládat.
10 minut denně.
Neupínat se na jednoho člověka.
Nezaplést se do toho, ani ho nevyhledat.
protože vím, že mě to může smést.
A to se nestane.
Je to nový začátek.
V mých snech...
Beck žije.
Všechno mi odpustí.
Omluví se za všechno, co udělala.
A řekne: „Neboj,
Candace je pryč.
Navždy.“
Ale pak se probudím...
a vzpomenu si.
Myslím, že si ještě musíme o něčem promluvit.
Dobře.
Dobře, někam zajdeme
a můžeme si sednout a promluvit.
Když to tam bude hezké...
a mezi lidmi.
Řekneš mi, co chceš?
Mám chuť na hranolky.
Candace...
- Co si dáte? - Hranolky s farmářským dresingem.
Vanilkový koktejl.
Chceš něco, brouku?
Ne.
Dobře.
Hned to bude.
Chci, aby to zůstalo pryč.
Myslel sis, že jsem mrtvá, jinak bys mě tam nenechal, že?
Chtěla jsem být ráda, jak to dopadlo a nevracet se.
Takhle se to nestalo.
Takže jsem tady,
v novém městě,
nová holka,
a vejdu do obchodu
a tam leží kniha...
od ženy jménem Guinevere...
Becková.
Udělal jsi to zas, co?
Co chceš, Candace?
Zabít tě holýma rukama.
Dělám si srandu.
To bych neudělala.
Půjdu na policii a všechno jim řeknu.
Ne, promiň, to taky ne.
To bys měl moc snadné.
Lidi.
Tak předvídatelní.
Nemůžu si dovolit být předvídatelný.
Závisí na tom můj život.
Ale láska,
Díky lásce jsem otevřený,
živý
jiný,
skutečný.
Ale lásku si nemůžu dovolit, takže mám dilema.
Dámo, kolik potřebujete fotek? Dělejte.
Říkáš si: „Dámo, dělejte,
kolik potřebujete fotek?“
Divné je,
že je nikam nedává.
To musí být diagnóza, ne?
Odrostlé dítě bez dozoru, co si myslí, že není dítě.
Paní Straussová má tajně šest čivav,
takže je venčí na směny.
A co ty?
Jsi Will Bettelheim,
nováček v L.A.
Jo, to jsem já.
Kdo ji chrání?
Ne, není to můj problém.
Jaký máš Instáč?
Nebo máš jen falešnej?
Jsem trochu pozadu.
To vidím.
Mimochodem, já jsem @Ellie-Eyeballs.
Takže...
máš přítelkyni?
Do prdele.
Ellie, kolik ti je? Tak 14?
Patnáct.
V podstatě 16, takže...
Ne, není to můj problém.
Těšilo mě.
Slušňák.
Děkuji za návštěvu.
Děkuji za zavolání.
A Delilah,
není šlapka.
Myslíš si to, že jo?
Ne, je reportérka,
ten chlap je z tiskového
a zrovna zaplatil šílený prachy, aby nevyšlo něco o někom slavném.
- Ona je geniální. - Ellie?
Neobtěžuj nájemníky.
Neobtěžuju. Jsme kámoši.
Přijdeš pozdě do školy, ty chytrá.
Na Elliinu mámu je moc mladá.
To je sakra moje triko?
- Kolikrát... - Sestry.
Laskavě si to neber do školy, kde to zničíš.
Jestli rodiče dělá Delilah,
tak už to chápu.
Mně sluší víc.
Super příběh. Už to bude.
Píšu si: Drž se dál od jejich hromady problémů.
Ahoj.
Sáhneš na ni
a uříznu ti koule.
Je to dítě.
V Los Angeles
nechodíte do potravin jen pro mrkev,
obchody jsou jako bio Disneyland
a nejlepší z nich je Anavrin.
Jdeš si pro salát
a pro dokonalý život, který můžeš mít,
když utratíš dost peněz a vynecháš lepek, ty idiote.
A samozřejmě, Anavrin, to budete zírat...
je pozpátku „nirvana.“
Takže nemáte zkušenosti s tříděním nebo skládáním čerstvého zboží?
Ale učím se rychle.
Je to žádaná práce.
Nakupují tu všichni režiséři.
- Takže... - Já nejsem herec.
Dobře, okopíruju si nějaký doklad
a ozvu se co nejdřív.
Jasně, doklad.
Sakra.
Určitě jsem si ho bral...
To čtete?
Znovu.
Každý den se to zdá relevantnější, že?
Jak...
to?
Ten chlap se snaží překonat své chyby, víte?
Nechci mluvit o politice, ale řeknu,
že náš svět skončí, když na to nebudeme myslet.
Jak být lepší.
Nechápu že jste to udělal.
Co jsem udělal?
Podat ruský román tak, že ho chci číst.
Nechci na vás být hrr...
ale nechcete pracovat v knihkupectví?
Máme problémy s prodejem.
Kvůli té hacknuté demokracii jsem myslel,
že lidé budou chtít číst ruské věci.
A něco se dozvědět. Ale...
bojí se, víš?
Není se čeho bát.
Je to lidské.
Je to univerzální.
Cítil jsem, jak se mi do těla vrací duše.
To je super.
Zníš jako...
velký čtenář.
Asi proto, že rád čtu.
Čtení...
a...
doporučování nejlepších knih.
Můžeš začít zítra?
- Jo. - Perfektní.
Najdu ti zástěru.
Nová zástěra?
Bezva.
Ahoj...
ty.
Ne, kurva, to neudělám.
Nebudu se snažit zjistit, kdo jsi,
proč tě tak zajímá
zrovna to rajče.
- Trefila jsem vás? Jste v pořádku? - To nic.
Umíš jednat s lidmi.
Mají tě rádi.
Tvá košile...
je vybledlá, ale čistá.
Ráda se staráš.
Máš čisté, ale obnošené boty.
Chodíš pěšky po městě, kde to nikdo nedělá.
Nepozdravím tě. Náhodou do tebe narazím.
Ani nebudeš vědět,
že tu jsem.
Promiňte?
Nevypadá ta broskev jako zadek?
Nemá to špatnou odpověď.
Jo, vypadá trochu jako zadek.
Že jo?
Děkuju.
Flirtuješ?
Rád bych si myslel, že ano, ale nemůžu.
Měl bych vám také říct...
že všechny broskve
vypadají jako zadky.
Měl bych odejít.
Ano.
Dobře,
děkuji za upřímnost.
Asi si troufnu říct,
že kapie mohou být extrémně vaginální, podle toho, jak se rozkrojí.
Toho jsem si nevšiml,
ale teď už určitě ano. Děkuji.
Není zač.
Tys mě sledoval?
Sakra.
Vlastně...
Pravdu. Tohle zarazí jedině pravda.
Nejdřív ne, ale pak ano.
Úplně.
Omlouvám se...
jestli vypadám slizce.
Ne.
Teda mohl bys...
kdybys vypadal jako slizák...
čímž chci říct, že byl dobrý nápad...
se dnes osprchovat.
To je dobře.
Zvažoval jsem to...
Dobře.
Ty tu pracuješ?
Ta zástěra.
Jo.
Jsem Will. Nastoupil jsem v kavárně.
Já taky, řídím kuchyni.
Dělám pro obchod většinu nákupů.
Jen jsem si kupovala večeři.
Omlouvám se. Love.
Jmenuju se tak.
- Ne. - Super. Rád tě poznávám, Love.
Ani náhodou.
Jo.
Uvidíme se na pauze, Wille.
Ne.
Nezaberu.
Už nejsem takový
a už nikdy nebudu.
Nemůžu.
Love, ty nejsi nic pro mě.
Není to Mooney's Rare and Used.
Ale kdo potřebuje Cervantese, když máme čištění čaker?
Ralph Waldo Emerson? Nemáme.
Čteme Akashické záznamy? Plný regál.
Bude to těžší, než jsem čekal.
Ale jen tady jsem teď v bezpečí.
Bez urážky, vypadáš, že budeš zvracet.
Prostě mi řekni co chceš.
Už se k tomu dostávám.
Prosím.
Teď vážně vypadáš, že budeš zvracet.
Pardon.
Sakra.
Alespoň je to tu míň o lidech
a víc o knihách.
Promiňte.
Co pro vás můžu udělat?
Co můžete udělat?
Jo.
Je ta kniha od Carla Junga veganská?
Jestli ta kniha...
Jsi tu nový, co?
Tvoje zástěra...
je jako nová.
Mají v L.A. všichni pocit, že jim to tu patří?
Trefa. Zrovna jsem nastoupil.
Knihy se vyrábí ze stromů.
- Takže jsou určitě veganské. - Dělám si srandu, stará vojno.
Forty.
- Calvine. - Ahoj.
Řekls našemu novému kámošovi,
že v kavárně máme měsíc veganských autorů?
Všechno Willovi
vysvětlím.
Já vím, že jo.
Wille...
Myslím, že ti to tu půjde.
Líbí se mi, jak vypadáš. Vyjadřuješ...
žes něco četl.
Calvine...
To je...
Patří to tu Fortyho rodičům.
Sakra. Teď byl v pohodě,
ale jestli to příště bude...
Zvládnu to.
Neboj se, Calvine.
Hlídej pokladnu.
Ahoj.
Budu hádat. Hurikán Forty?
Jo.
Asi jo.
Neboj.
Skoro nikoho nikdy nevyhodí.
Víš, jak někteří lidé hrají ve svém filmu?
Ten jeho...
je o legračním nepochopeném géniovi,
který pracuje s idioty.
Aha, tenhle typ.
Co? Mám...
Mám tu něco?
Ne, přemýšlím, o čem je tvůj film.
Asi o klukovi, který má kvůli holce v práci průšvih,
že se fláká.
Promiň, musím jít. Ale díky.
Nemůžu tě pustit dovnitř.
Utíkáš přede mnou?
Cože? Ne.
Mám pocit, že jo.
- Nemyslím, že... - Nemysli.
Máme asi šest minut, což jistě zvládneme.
Líbí se ti to?
Tak řekni: „To se mi líbí, Love.“
To se mi líbí,
Love.
Jsme tu jen ty...
a já.
Co se děje?
Tohle nedělám.
Už ne.
Nefantazíruju
o nějaké nemožné verzi ženy,
kterou sotva znám.
To není dobrý.
Ne.
Je těžké začít znovu, Love,
když myslíš na minulost.
Děkuji.
Vydržte chvilku.
- Haló? - Myslíš, že nemám tvý číslo?
Nechci tě vidět mrtvého, Joe.
Opravdu.
Nebo tě udat, protože přinejlepším tě navěky zavřou.
- Pokládám to! - To bych nedělala.
Víš,
ve vězení bys to byl ty.
Seděl bys do konce života a myslel si, že jsi dobrý člověk.
Já ti ukážu, kdo jsi doopravdy.
A až to uvidíš...
budeš prosit, abych tě udala.
Bude fakt sranda tě kurva zničit.
A zasloužím si to.
Candace, poslouchej.
Jsi blázen!
Jo, napadlo mě, že to řekneš.
Brzy se uvidíme.
Nemusíš být génius, abys někoho pronásledoval,
když opravdu chceš.
To je další věc, co jsi mě naučil.
Měj se, Joe.
Začínám být paranoidní.
Nemohla mě najít...
tak brzy.
To není možné.
Nepustím si Candace do hlavy.
To dělají blázni
a zblázní se.
Kdo chtěl, abys mě natočila?
Nikdo.
Je to jen zábava.
Neumíš lhát.
Nezlobím se.
Jen mi dej ten mobil.
Ty debile.
Dělala jsem film do školy.
Ellie.
Sakra.
Jsem jen dospělý muž,
který sáhl na puberťačku.
To bude dobrý, když to napravím.
A to...
udělám hned potom, co napravím jinou věc, co musím napravit první.
Sakra, začínám věřit na kosmické tresty, Love.
Ne jenom trest,
skutečnou smrt.
Jestli je L.A. peklo,
hollywoodská dopravka musí být devátý kruh pekla.
Dobrý den, potřebuju řidičák.
Doklad a důkaz o pobytu?
Je tam všechno.
Všechno v pořádku?
Pomalý systém.
To je zcela nepřijatelné.
Pojďte k přepážce.
Moment, napravím to.
Ten hlas znám.
Pane?
Ta paní je objednaná.
Taky jsem byla objednaná. Pomohla jste mi před 5 vteřinami.
To je ale náhoda.
Musí přijít s někým, kdo mluví jejím jazykem.
Arabsky? Ta je celkem běžná.
Promiňte, umí tu někdo arabsky?
- Nikdo? - Já ano.
Děkuji, pane, prosím.
Pojďte sem.
Nikdo vás nepředběhne, že?
Všem vám děkuji.
Vidíte?
Někdo jí pomůže. Stačilo se zeptat.
To jsou lidi, co?
Dobře, všechno je v pořádku.
Běžte tamhle na písemný test.
Dobře, děkuji.
Wille. Kismet, co?
To je ale náhoda.
Neudělám...
scénu pokaždé.
Opravdu.
To bylo vážně působivé.
Super, scény vlastně dělám často.
Musím napsat tenhle test.
To zvládneš.
Tumáš.
Pro štěstí.
Další na řadě, prosím.
Jsi vážně taková, jak vypadáš?
Může někdo být tak bezstarostný a nebojácný?
Neudělal jsem to, protože jsem si to slíbil,
ale teď by bylo divný, kdybych to neudělal, že?
LOVE QUINNOVÁ
To si děláš srandu.
Jsi jediná žena v Los Angeles,
která se nepředvádí před cizími?
Dobře ty, ale je to mnohem složitější.
LOVE QUINNOVÁ
Bohužel vím přesně, co mám dělat.
Ellie.
Hej!
To je nový mobil.
Moje vina, že...
Trochu upgrade.
Budeš na tom filmy, ne?
Ukouslo mi to z nájmu
a čím víc peněz potřebuju, tím déle tu budu,
ale jeden problém po druhém.
To asi mělo být „díky.“
Nechtěl jsem tě vyděsit.
Nevyděsil.
Jistěže ne.
Stejně se omlouvám.
Chtěla jsem to udělat jako verité.
Víš, jako...
Viděls Tangerine?
Přišel jsi mi...
moderní.
Jsem spíš na knížky.
Proč upíráš svým očím všechny dobré věci?
Víš co?
Napíšu...
ti seznam.
Jak můžeš na světě vůbec fungovat bez umění?
Neříkej, že ti stačí knihy. Zaberou moc času.
Uděláme dohodu.
Napíšeš mi seznam...
A já tobě taky.
Nic dlouhýho.
Taky musím žít.
Dobře.
Bože, posty tý holky jsou tak falešný.
Jak to víš?
Jak víš...
že jsou...
falešný?
Jsem Američanka a je mi 15.
Proč se ptáš?
Myslela jsem, že internety jsou pod tvou úroveň.
Uvažuju, že se připojím.
Jsem spíš
uzavřený člověk.
Tak já taky.
Proto na svou stránku dávám práci
a ne svůj ksicht.
Vidíš?
ELLIE ALVESOVÁ
- Můžu? - Jo.
To je skvělé.
Jo, já vím.
Fakt potřebuješ sensei, viď?
Nabízíš se?
Co z toho budu mít?
Budeš to mít u mě.
To by šlo.
Dobře.
Nejdřív musíš vědět, že když chceš být autentický a super...
nesmíš dávat hloupé příspěvky.
Ale nepřeháněj to, třeba se snídaní.
Pokud teda snídaně nejsou tvůj styl.
Nevím, jestli mám styl.
Není to složité.
Tvůj styl by mohl být třeba...
že máš dobrý vkus v něčem,
co tě baví.
Tak jdi ven,
dívej se,
foť, co je zajímavé.
Bez filtrů,
bez hashtagů.
Hashtagy jsou trapný.
A to je příručka, jak uspět mezi losery.
A to je většina lidí.
Prostě dělej, co umíš, Wille.
Ale nepřeháněj to,
i málo musí být zajímavý.
Takhle se do tebe zamiluje.
- Cože? - Proto to děláš ne?
- Někdo se ti líbí. - Ne.
Jinak by lidi nic nezveřejňovali.
Nikdo se mi nelíbí.
Dobře.
Další důvod ke zveřejňování je pomsta.
Máš nepřítele?
Nemám nepřítele.
Neber si to špatně, Wille.
Nebuď takhle nudný i na Instagramu,
dobře?
Budu se snažit.
Má sekretářka ti pošle účet.
Děkuju.
ZALOŽTE SI ÚČET
Zašlo to až sem:
založím si účet online, abych zapadl, jen než vypadnu,
než mě Candace najde.
Nahraju příspěvky ze svého údajného života,
zatímco život plyne kolem mě. Ale kdo by to řekl?
Ne že by tu bylo moc k vidění.
PŘIDAT PŘÍTELE
Zažádáno o přítele.
Tak jo.
To slunce je hezké.
Krásně je asi všude,
když na chvilku přestaneš utíkat.
Chci přestat utíkat, Love.
Chci mít domov.
Mami?
- Mami? - Joe!
Zlato.
Tady jsem.
Bál jsem se, že jsi odešla.
Šla jsem pro opalovací krém.
Pojď sem.
Je tu hezky, že?
Co sem jezdit každé léto?
Mohl by to být
náš druhý domov.
Ty jsi domov.
Jistě, jsme doma.
Ne, myslím,
že můj domov jsi ty.
Ty můj taky, Joey.
Ty můj taky.
Hej.
Jdi pro zmrzlinu.
A sejdeme se na našem oblíbeném místě.
Tam, co včera.
Pamatuješ?
A postav mi hrad z písku.
Dobře?
Maminka se vrátí,
než bys řekl švec.
Dobře?
Jsem...
idiot.
Spálil jsem se pod trikem?
Jak je to možné?
LOVE PŘIJALA TVOU ŽÁDOST O PŘÁTELSTVÍ
Všechno to stojí za to, Love.
Vdaná.
Vdaná?
Hej, Brooklyne!
Vím, že tam jsi.
Šťastně vdaná panička.
Jsem nemocný.
Kdepak, jsi spálený nováček.
Vím to od Calvina z krámu.
Pusť mě dovnitř.
Můžu ti pomoct.
Máš lékařskou licenci?
Myslím to vážně.
Nemusela jsi jít až sem.
Žádný problém.
Bydlím kousek odtud.
Dobře.
To je salátový dresink?
Ne, jablečný ocet.
Můžu?
- Chceš, abych... - Ano.
Věř mi.
Za pět minut mě za to budeš milovat.
Voní to skvěle.
Ztichni.
Dobrý? To musí bolet.
Nebolí.
Taky jsi to cítila.
Ale jsi vdaná, takže jsi v bezpečí.
Je to...
naprosto dokonalé.
Bude to lehké,
v pohodě.
Necháme to působit.
Teď se tě musím zeptat na něco
smrtelně vážného a velmi osobního.
Dobře.
To je ramen za 99 centů?
- Jo. - Ne.
- Jo. - Ne, Wille.
Teď jsi Angelesák.
Vlastně nejsem.
Vy bývalí Newyorčani jste nejhorší.
Zamiloval ses někdy,
když jsi četl Joan Didionovou
nebo Raymonda Chandlera
nebo Francescu Liu Blockovou? Tihle...
Didionovou jsi nečetl.
Trochu.
- Mám ji v plánu. - O moc přicházíš.
Tohle město je..
Je...
milion různých měst...
Chci říct...
Jdeme.
Kam přesně?
Kam bude třeba, aby ses změnil.
No tak.
Jdeme!
- Dobře. - Pojď, snobe!
Vydrž chvilku.
Vezmu si bundu.
Dobře.
Jen zamknu.
To je moje nejoblíbenější místo ve městě.
Mám takovou teorii.
Není to moje teorie. Je spisovatele Jonathana Golda,
jehož životním cílem bylo poznat Los Angeles co nejlíp:
přes jídlo.
A on řekl:
„Pro každého z nás existuje perfektní taco.“
Jde o to...
Je to dobrý?
...abychom ti našli dokonalé sousto.
- Úžasné. - Ale je to dokonalé?
Je to taco.
Ještě máme práci. Jdeme.
Počkat, tohle?
- Neříkej mi... - Ne, pojď, prosím tě.
Bude se ti to líbit. Bude to stát za to.
Dobře.
Děkuji.
Fakt ti to nechutnalo?
To ne, v té omáčce bych se koupal.
Přestaň mi lhát.
Přijdu na to.
Je to věda.
Skoro.
Je to skoro ono.
Dobře.
Výzkum dokončen.
Cílová destinace.
Vyrážíme!
Řeknu ti něco o tobě, Wille Bettelheime.
Ty nejsi snob.
Jsi jenom staromódní.
Líbí se ti opravdové věci
vyrobené lidmi, kterým na tom záleží.
Máš rád silné příchuti.
Módní výstřelky tě neberou.
Letíš na poctivé věci.
A proto...
pečené kuře.
V kuchařské škole
nám říkali, že o kuchaři všechno prozradí
jak peče kuře.
Tak jsem trochu posedlá.
A ty z toho budeš mít prospěch.
Šla jsi na kuchařskou školu?
Jo.
To je na dlouho.
Voilà.
Dobře.
Určitě si dej kůži a mrkev...
a křupavé brambory...
a pak to trochu vytři ve výpeku.
- Mohu to sníst? - Ano, můžeš.
Už to chápu.
Tak co?
Je tam vše, co mám rád, skvěle uvařené, ale nejlepší je...
žes to pro mě uvařila ty.
Došla ti slova?
Dokonalé sousto?
Dokonalé.
Je to dokonalé.
Jo!
Já to věděla.
Byl jsi oříšek...
ale...
Já jsem šampionka.
Sakra.
- Promiň. Řekl jsem... - Ne.
Musím ti něco říct a...
Prostě to řeknu.
Ta komunitní zahrada, kolem které jsme šli?
Vdala jsem se tam...
před třemi lety.
Seznámili jsme se ve škole, byli jsme mladí, ale...
Věděla jsem...
- Promiň, jestli vypadám... - Je mrtvý.
Jo.
Zabiják konverzace.
Onemocněl.
A oni...
Snažili se to vyléčit.
Ale...
nevyléčili.
Love,
- je mi to líto. - Ne.
Ne, to je...
Tak to prostě je.
Je to skoro dva roky.
A vlastně...
mám skvělý život.
A nikdo mi doopravdy nerozumí.
Kdo je v našem věku ženatý, nebo dokonce ovdovělý?
Je to...
takové viktoriánské.
Takže lidi jsou milí, ale...
nemůžou pochopit, čím si procházím.
Jo, jsem osamělá.
To si umím představit.
Jo, já vím.
Od doby, co se to stalo, poznám lidi...
kteří to prožili.
Vidím to vždy, když se ti dívám do očí.
Jo.
Prožil jsi to.
Skutečnou lásku.
Skutečnou ztrátu.
Jo.
Jo, takže...
zamiloval ses?
L.A.?
Je to tak strašné?
Není to strašné.
To je dobře.
Mám pro tebe...
dárek na rozloučenou.
Chtěla jsem ti dát něco veselého, ale...
Samozřejmě.
Joan Didionová.
Buďme upřímní,
zaujme tě spíš něco...
chytrého a složitého.
Trochu temného.
Že jo?
V tom jsi jako doma.
Jak to víš?
Protože...
já taky.
Chtěl jsem si myslet, že mě neznáš.
Nemůžeš, ale nevadí mi přiznat, že se mýlím.
A možná jsem se zmýlil v tobě
a možná trochu i v L.A.
A můžu jen říct, že doufám, že se mýlím i v sobě.
Možná se nemusím navždy uzavřít.
Možná nemusím utíkat tak rychle.
A kdyby to bylo možné...
s tebou...
Baf.
Ellie.
Bože, to je z Big Lebowski.
Máš to na seznamu.
Jsou dvě ráno. Ví sestra...
Zmlkni, tati.
Je uvnitř.
Já jen nemůžu usnout.
To těch 14 Frappuccin.
Promiň. Chtěl jsem...
Dobře, pane Rogersi. Dobrou noc.
Dobrou noc.
Jo, Wille,
někdo tě tu hledal.
Starý přítel?
Jesse. Ne...
Jasper.
Říkal, že máš něco, co mu chceš vrátit
a že zas přijde.
- Kurva. - Díky.
Upřímně, vypadal trochu divně.
Co na to říct? Mám divný vkus na přátele.
Kdo je Jasper?
Proč tě hledá...
Wille?
Jak ten problém vyřešíme?
Je to takhle, Love.
Stop!
Nebylo lehké sem přijet,
získat trochu času,
tu malou šanci
na nový život.
A pak...
jsem uviděl tebe.
A opravdu věřím, že všechno má svůj důvod,
že všechno to těžké a šílené
a upřímně, mé vlastní chyby...
to všechno mě možná dovedlo sem...
z nějakého důvodu.
Aspoň doufám...
že to tak je.
Protože usilovně pracuji na novém začátku.
- Co tě to sakra napadlo, Calvine? - Ray říkal, že chce víc beletrie.
Jo, ale myslel beletrii, kterou lidé budou číst.
- Myslel jsem... - Co?
Že existuje člověk, co by četl Zločin a trest?
Hele, zařiď, ať jsou pryč,
nebo půjde pryč někdo jinej.
Celá ta věc
je choulostivá.
- Mám volný byt v prvním patře. - Mám radši druhé patro.
Protože to není jenom nový domov.
Jsem to nový já.
Bydlím kousek odtud.
Kismet, co?
To je ale náhoda.
A když se něco takového stane,
když je to to pravé,
začne do sebe všechno zapadat, jako by osud
říkal ano.
Ale zase, je to choulostivé.
Tohle je špatná doba, ta nejhorší
na komplikace.
Možná bych měl utéct hned, Love.
Ale už nechci.
Musím vymyslet, jak to dotáhnout do konce,
ať je to s tebou...
cokoli.
Vyhrála jsi, Love.
Zůstávám.
Překlad titulků: Zdenka Slezáková