V předchozích dílech...
Všichni mi říkají Beck.
A ty jsi Joe...
Goldberg.
Někteří najdou „tu pravou“. Věřím tomu.
Taky jsem byl jednou zamilovaný. Candace. Zlomila mi srdce, Beck.
Měl jsem to vidět.
Ale nikdy to nevidíme.
Zářný příklad: Claudia. Svobodná matka.
Myslíš, že poznala, že je Ron sráč, když se zamilovala?
Jsi úchyl.
Drž se od Paca dál, nebo ti ty úchylácký oči vydloubu.
Chlap se musí chránit. Musel jsem mít jistotu, že mi nic nehrozí.
Potřebuju vědět, kdo doopravdy jsi.
- Jsi chytrá. - Sakra!
Můj telefon.
Asi mi vypadl v metru.
Ale v některých ohledech fakt ne. Třeba si nezamykáš telefon.
Což znamená, že jsem pořád nalogovaný na tebe.
- Můžeme někdy na drink? - Jasně.
Možná jsem jen zamilovaný blázen. Ale cítím, že se nepletu.
Pomůžu ti, abys měla život, jaký si zasloužíš.
Máš pochybný vkus na kamarádky.
Hele, chlape, říkám si...
Vybíráš si nesprávné chlapy.
K plotu!
Beck, spala jsi někdy se svým terapeutem?
Ano. Podváděla jsem tě.
Ale skončilo to.
To, co mi provedl, jednou provede tobě.
Možná ti udělá to, co udělal Candace.
Musím vědět, co se stalo s Candace.
Proč na tom záleží?
Není žádný důkaz, že vůbec byla v Itálii.
Co zmizela, nikomu se neozvala.
Znám tě. Nepřestaneš se vyptávat, dokud s tím něco neudělám.
Co to sakra je?
Zavolám ti.
Tohle, Beck, je mezi tebou a mnou.
Joe!
- Běž! - Pane Mooney!
Jen jsem přerovnal regál.
Myslíš, že tomu rozumíš líp než já?
Zalez! A zůstaneš tam, dokud to nepochopíš!
- Nepochopím co? - Kdo pro tebe jsem.
Joe!
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Joe!
Tady jsem.
Joe...
Proč...
jsem tady?
To je dobře.
Mluvíme spolu otevřeně.
- Praštils mě! - Promiň.
Beck, omlouvám se.
Nechtěl jsem, abys vyšilovala.
Joe! Jsem zamčená ve skleněné kleci!
Dočasně.
- Jak dlouho? - Co?
Jak dlouho mě tu budeš držet?
Pokud je to jen dočasné.
Upřímně, tak daleko jsem neuvažoval.
Jen potřebuju vědět, že ti můžu věřit.
Že pochopíš pravdu.
Jakou pravdu?
Že všechno, co jsem udělal, jsem dělal pro tebe.
I tohle?
I tohle.
Bože.
Kéž bych věděl, co sis myslela.
Řekni mi to.
Co je v té krabici?
Řekni mi to.
Řekni mi, že jsem blázen.
Řekni mi, že jsi nezabil Benjiho.
Řekni mi, že jsi nezabil Peach.
Kdybys věděla co já...
Sakra, Beck, no jo! Ty nic netušíš.
Slíbil jsem ti pravdu, tak ti ji povím.
Počkej, Joe! Nechoď pryč!
Nejdu.
My to zvládneme.
Joe?
Joe! Ne, Joe!
Mohlo to být horší.
Já věděl, že se budeš bát,
proto jsem tě chtěl před pravdou chránit.
Teď musím chránit nás dva před světem.
Lynn: co je to lančmít?
Tak dlouho, abych to vyřešil.
Běžný provoz bude to nejlepší krytí.
Annika: Napiš.
Pokud jde o tvé kámošky, na chvíli se odstřihneš.
P. S. Lančmít??
A nebyl by to pravý online detox, kdybys to neoznámila světu...
Dávám si pauzu. Ameriko, přežij to chvíli beze mě. #píšu
Hned přijdu. Do sklepa teď vstup zakázán, než odoperuju první vydání Plathové.
Fajn. A v jakém je stavu?
Křehká. Velmi křehká.
Důkazy. Potřebuju jen důkazy, abych ti ukázal, že nejsem nějaký magor.
Jsem tvůj ochránce. Uvidíš.
Není tu nic k vidění, pokračujte dál.
Bydlím tu. To je má sousedka Claudia.
- Sousedka? - Jo.
- Pak znáte toho hajzla, co jí to udělal? - Jmenuje se Ron.
Vím, kdo je.
To je on. Proč není u vás na zadním sedadle?
Oběť tvrdí, že to byla nehoda.
Má dítě. Paca. Kde je?
Žádné děti jsem tu neviděla. Tím líp.
Joe! Nemůžeš mě tady nechat.
Nenechám. Promiň.
Nemá smysl nic vysvětlovat bez důkazů.
Už žádná tajemství. Ptej se na cokoli.
Oba víme, že Benji byl hajzl, ne? Co nevíš, je...
že byl vrah. Zabil nevinnýho kluka.
Dělá mrtvýho. Dělá mrtvýho. Kurva!
Bez výčitek. Byl to sociopat, nebezpečný.
Nebezpečný pro tebe. A Peach, ta byla posedlá.
Tohle shromažďovala léta.
Chtěla tě vlastnit, polapit, mít z tebe mazlíčka.
A co se stalo, když je pryč?
Rozkvetla jsi. Máš nakladatele.
Já chápu, že jsi vyděšená. Všechno takhle pohromadě.
Jsou to jen suvenýry. Jako když máš staré fotky.
Nebo když jdeš spát v mém tričku.
Není to až tak ujetý. Zpívá se o tom v každé druhé písničce.
Vím, že je toho na tebe moc. Upřímně, bál jsem se ti svěřit.
Ale když už jsme upřímní:
co mě znáš, je tvůj život lepší, jen jsi nevěděla jak a proč.
Až teď.
Beck, miluju tě.
A to znamená, že pro tebe udělám cokoli.
Benjiho.
Tělo jsem musel spálit.
- A Peach? - Chtěla mě zabít. Jasná sebeobrana.
- Byla to sebe... - Bože!
Ne, prosím.
- Prosím! - Uklidni se...
- Neubližuj mi! - Klid...
Ty to nechápeš. Prosím, uklidni se...
- Zabils je! - Beck!
- Jsi vrah! Ty magore! - To není pravda.
- To není... Ty to ne... - Pomoc!
Ty to nechápeš. Nikdy bych neublížil tomu, koho miluju.
To řekni Candace, ty úchyláku!
Neposloucháš mě.
Pomoc!
Pomozte mi, prosím! Prosím!
Dobré ráno.
- Jdi pryč! - Bože! To nic.
Cos mi chtěl udělat?
Jen ti to tam zútulnit. Hele.
Tvrdě jsi spala, nechtěl jsem tě rušit.
No...
Tak už jsem vyrušená.
Přinesl jsem ti snídani.
Když vidím ten kýbl s vlastní močí, nějak...
jsem ztratila chuť.
Já ten kýbl vylil.
Kdybys pochybovala o tom, co pro lásku udělám.
A jistě nepohrdneš avokádovým toastem z Dudley’s.
A kafíčkem, jak ho máš ráda.
Vždycky mě zajímalo, k čemu to je.
Jo.
Podle Mooneyho na bezpečné hotovostní transakce.
Kromě mě tu nikdy nikdo nebyl.
Když jsem byl mladší, trávil jsem tu spoustu času.
Měl jsem pořád průšvihy. Mooney...
On...
On byl můj pan Miyagi.
Kdyby byl Miyagi sovětský bachař.
Kdo pro tebe jsem?
- Jste hajzl. - Jo. Ale koho jiného máš?
Otce, který používal tvé podpaží jako popelník?
Matku, co mu v tom nebránila?
Nebo ti snad chybí ten zablešený děcák, odkud ses dostal sem?
Jsem vám ukradenej.
Tohle by mohla být tvá spása.
Jsi tu v bezpečí,
obklopený největšími díly lidstva.
Ať chceš nebo nechceš,
nasáváš moudrost velikánů.
Beck, nakonec mi ta klec prospěla.
Snad prospěje i tobě.
Proto ten psací stroj, papír. Žádné rozptylování.
Vysněný rezidenční pobyt bez technologií.
Je mi tě líto, Joe.
Byl to soucit? Odpor?
Empatie?
Beck, jdu opravdu s kůží na trh. Aspoň to ber na vědomí.
Hele! Dneska ne, prcku! Koukej se na mě!
Zešílels? Co to děláš? Nech ho!
Chtěl ukrást zbraň z pokladny!
Dobře, klid, není nabitá.
Je nabitá.
Zvládnu to.
Sedni. To není hračka.
- Já vím, nejsem blbej. - Jseš. Jenom idiot zkouší to, co teď ty.
Vím, proč chceš zbraň.
I kdyby ses tím nezabil,
jak ji namíříš na Rona, tvůj život skončil.
To je definice blbosti.
Promiň.
Vím, byl jsem tvrdej.
Klíč od mýho bytu. Tam budeš v bezpečí.
Zklidni se, zůstaň, jak dlouho chceš. Pak si promluvíme.
Annika: Pošli selfie, poustevnice!
Nesoustředím se a můžeš za to ty.
Takhle to nemůžu táhnout věčně.
A dochází mi trpělivost.
Joe, kdes byl?
Ahoj.
Vynechme formality. Chci vědět, že je Beck v pořádku.
- Jak, v pořádku? - Pohádali jsme se a nehlásí se.
Asi ti můžem říct, že odjela psát.
Jo!
Buď v klidu, pohoda. Nám taky nepíše.
- Jo. - Chtěl jsem uklidnit.
Jo.
Proč jste se pohádali?
Podváděla mě. S terapeutem.
- To ne. - Co?
- Bože, to ne. - S doktorem Nickym? Vážně?
- Beck! - Joe, to je mi líto.
- Jo, moc líto. - Mrzí nás to.
- Netušily jsme to. - Já myslel, že to zvládneme.
Ale pak... odřízla mě.
Počkej! Psala „terapeutickej“ pobyt.
- Doufám, že pořád ještě ne... - Možná jo.
Ty jo.
Páni.
Já věřila, že vám to vydrží navždycky.
To ti otřese vírou, víš? Já nevím...
Fakt věříš, že Beck a já jsme si souzení?
Joe, znám Beck dlouho a...
nikdy nebyla šťastnější.
Nebo vyrovnanější nebo co.
Fakt myslím, že v ní probouzíš to nejlepší.
A ona probouzí to nejlepší ve mně.
Možná není tak zle.
Možná je fakt na rezidenčním pobytu, co?
Nebo se vyhýbá tomu soukromýmu očku, aby nemusela mluvit o Peach.
Očko? O co jde?
U Salingerů se prý sebevraždy nepáchaj,
- říkají Salingerovi. - Je to ujetý.
Najali si chlápka.
Ptal se mě a Lynn na různý věci.
Použil termín „cizí zavinění“, věřil bys tomu?
Joe, oba víme, cos udělal. Proč tě to překvapuje?
Už nebudu jíst ty knedlíčky. Chceš je?
Tak jo.
Díky.
Doporučuji ponzu. Sladkokyselé jsou moc kyselé.
Dobře.
Vůbec nepíšeš.
Pořád čekám na tu slibovanou inspirační smršť.
Zdá se, že se ti daří líp.
Možná je to relativní.
Jo.
Přistihl jsem Paca, jak krade zbraň z pokladny.
Co? Proč?
Ron dostal Claudii do špitálu.
A Paco... Zkusil jsem s ním mluvit,
ale spíš jsem ho rozčílil.
Máš holku zavřenou v kleci,
kolem čmuchá detektiv a...
ty máš obavy o sousedovic kluka.
Já vím. Dost hloupý.
Ne.
Je to milý.
Joe...
já vím...
že máš dobré srdce, tam někde.
Joe?
Jo?
Musím čůrat.
To ne! Neříkej mi, že máš mapu Henryho Pelhama
místo prkýnka.
Nebyl tu žádnej Dan Brown.
- Dojdu pro... - Joe?
Můžu...
Nemohla bych prosím na záchod?
Prosím? Tohle je degradující.
Můžeš mi věřit.
Díky.
- Joe? - Nemůžu.
Promiň.
Joe.
Joe, prosím.
- Za chvilku jsem zpátky. - Sakra.
Jsem tak blbá!
Celou dobu jsem se pletla.
Jak jsem to mohla nevidět!
Jestli to bereš jako vězení, pak zůstaneš vězněm.
Pokud to vezmeš jako příležitost k sebezpytování a růstu,
voilà, máme společnou budoucnost.
Říkáš, že jsi spisovatelka. Do spisovatelky jsem se zamiloval.
Možná bys měla psát.
Co teď, Joe? Půjdeš si ho honit nad mýma kalhotkama?
Nebo musíš někoho podříznout, aby se ti postavil?
Jak jsi sakra skončila tady?
Co mě znáš, je tvůj život lepší, jen jsi nevěděla jak a proč.
Líčíš mě jako monstrum,
někoho schopného lidem ubližovat, dělat hrozné věci.
„Vždy ses zachumlala do pohádek jako do peřinky.
Ale milovala jsi chlad.
To ostré mrazení, když jsi objevila těla Modrovousových manželek.
Ta sladká husí kůže, když ti princ nazul střevíček na nožku.
Dokonale seděl.
Na školním dvoře se pravé princezny vznášely v podzimním větru.
Vidělas propast mezi sebou a bohatými dívkami a přísahalas,
že na pohádky už věřit nebudeš.
Ale ty příběhy byly v tobě, hluboko jako jed.
Kdyby byl princ skutečný, kdyby tě mohl zachránit...
a tys potřebovala zachránit, od vší nespravedlnosti.
Kdy už přijde?
Odpovědí bylo kruté pokrčení rameny ve stovce letmých okamžiků.
Škleb na tváři Steva Smithe, když tě nazval tlustou krávou.
Dlaň strejdy Jeffa, co ti v kuchyni na Díkůvzdání stiskla zadek.
Obvinění v očích tvého otce, kdyžs mu řekla, co se stalo.
Každý kluk převlečený za muže,
jehož jsi vpustila do svého těla a srdce,
ti ukázal, že to kouzlo proměnit zvíře v prince v sobě nemáš.
Obklopila ses dívkami, kterými jsi vždy pohrdala,
v naději, že tě nakazí svou mocí, a pak ses nesnášela
a byla ještě menší.
A pak, když už sis myslela, že zmizíš úplně...
tě uviděl on.
V hloubi duše jsi věděla, že to nemůže být pravda.
Ale nechala ses unášet,
byl první, kdo měl dost sil tě zvednout.
V jeho zámku teď chápeš,
že princ a Modrovous jedno jsou.
A nedočkáš se šťastného konce, pokud nebudeš milovat oba.
Nechtělas to snad?
Být milována? Nechtělas, aby tě korunoval?
Neprosila ses o to?
Tak řekni, že takhle můžeš žít.
Řekni, že ho miluješ, poděkuj mu,
cokoli kromě pravdy.
Co když jeho lásku nedokážeš opětovat?“
Co když nejsi ta pravá?
Ne, teď není správná chvíle opouštět zásady.
Musím věřit, že láska vše překoná.
A pokud mě miluješ, je to jen otázka času.
Ale čas nám nepřeje.
Nechci myslet na nejhorší.
Nebaví mě pročesávat ti byt a hledat důkazy,
které by mě spojovaly s tvým zmizením.
Začíná to celé trochu smrdět.
Nedělám už to totiž pro tebe.
Ale pro sebe.
A já nejsem sobec.
Řeklas, že věříš, že mám dobré srdce, „tam někde“.
Snad ti nevadí, když ho budu chvilku hledat.
Claudie?
Joe? Co tu děláš?
Hledám Paca. Je tu Ron?
Ne. A doufala jsem, že Paco půjde za tebou.
Ztratila jsem mobil, když...
Sestry prý volaly k nám, ale nikdo to nebral.
Takže ty netušíš, kde máš syna.
Ježíši, Claudie.
Je snadný soudit, co? Kdo sakra jsi?
Zjevně jediný v tomhle městě, komu záleží na tvém synovi!
Proč to děláš?
Proč chráníš toho, co ti tohle provedl, na úkor syna?
Znovu a znovu? Jsi jeho matka.
Matky mají své děti před takovými lidmi chránit.
Nepotřebuju starostlivýho souseda,
aby mi sem vtrhl a obviňoval mě za můj otřes mozku.
Ron má konexe. Vyhrožoval mi.
Víš, proč jsem ho neposlala někam?
Jak se mu postavím, přijdu o Paca.
Promiň. To jsem nevěděl.
Jasně že ne.
Netušíš, co to je, žít můj život.
O ženskejch jako já se nepíšou knížky.
Kdo by je psal.
Joe Goldberg?
Nazdar, očko.
Známe se?
Najala mě rodina Peach Salingerové.
- Můžu pár rychlých otázek? - Jistě. Samozřejmě.
Jak dobře jste ji znal?
Ptá se, ale už to ví.
Moc ne, přes mou ex, Guinevere Beckovou.
Ale dost, aby mě její smrt zasáhla.
- Byl jste u ní v Greenwichi? - Tam zemřela, že? Ne.
Slyšel jsem o tom od Beck. Prý tehdy na tom Peach nebyla nejlíp.
Jo. Promluvte si spíš s Beck.
Vlastně se ji snažím sehnat.
Jo, ale rozešli jsme se,
tak nejsme moc v kontaktu.
Když jste našel mě, asi víte i o její kamarádce Lynn. Zeptejte se jí.
Beck je možná někde pryč a píše, občas to dělá.
Tak hodně štěstí. Těšilo mě.
Trávíte u ní hodně času, když je pryč?
Sakra.
No, mám...
Viděl mě.
Pořád mám klíč.
Teda měl jsem klíč. Včera jsem ho vrátil.
Mám se bát? Sledujete mě?
Víte, že měla Peach stalkera?
Vím... Pamatuju ten hrozný incident v Central Parku.
Peach přepadli...
Ale myslel jsem, že to byla běžná krádež.
Tatáž osoba mohla být v domě o víkendu, kdy zemřela.
Vážně?
Něco jsme našli. Testujeme to na DNA.
Páni.
To by bylo šílené.
Zapomněl jsem na tu blbou zavařovačku.
Jestli je to tak, snad ho najdete.
Měl jsem se pochcat.
Dejte vědět, kdybych mohl pomoct.
Díky, Joe. Zavoláte mi, kdyby vás něco napadlo?
Jo.
Obsahuje vůbec moč DNA?
Určitě. Rossi. Jo.
V kleci jsem se naučil jednu věc, Beck.
Nepropadat panice.
Ať je to jakkoli hrozné, zachovat klid a zdravý rozum.
Byl jsem hloupý, že jsem se rozčílil.
Zvoral jsem to a vy mi pomáháte, abych byl lepší.
Je to těžké pochopit,
ale když nám na někom záleží, musíme být i tvrdí.
Znám démony, kteří tě ovládají.
I já je mám.
Chce to disciplínu.
Vytrvat.
Proto jsem tak přísný, proto vyžaduji dokonalost.
Lásku ke knihám. Respekt.
Snažím se ti vštípit pravidla, abys neskončil jako tvůj otec.
A když selžu, zamknete mě.
Přesně tak.
Protože tě mám rád.
Snad to bude stačit.
Ahoj.
Promiň, že jsem se předtím tak rozjela.
Co je k večeři?
Co je? Co se stalo?
Pamatuješ, ten detektiv? Stavil se.
Mělas ho vidět.
Myslím, že mi nevěřil ani slovo.
Nejsem vrah.
Neplánoval jsem to.
Kdybych byl úkladná chladnokrevná bestie,
nepřehlídl bych nic, co by se mi takhle vrátilo i s úroky.
Cos přehlídl?
To je fuk.
Anebo ne, což zjistíš, až půjdu do basy.
Možná dostaneš, cos chtěla.
Půjdu sedět za něco, co jsem udělal pro tebe.
To by se ti líbilo, ne? To si přece o mně myslíš.
Ne. To není pravda.
Nejsi zrůda, Joe. Vím, řekla jsem věci...
Ale nemůžeš čekat, že budu v pohodě. Podívej se na nás.
Ať to víš:
nechovám k tobě nenávist.
Snažím se, fakt moc, tě pochopit.
Můžu za to, že s tím potřebuju trochu pomoct?
A co Paco?
Co je s Pacem?
Když půjdeš do vězení, je v háji, ne? Myslíš, že to chci?
Jsi jediný, koho má.
Když pomyslím, co se stane těm, co nikoho nemají...
Joe, kvůli Pacovi, jo?
Zkusme to nějak vyřešit, abys mohl...
abychom my ho mohli podpořit.
Claudie!
Otevři, chci...
Chci s tebou mluvit.
Pusť mě dál. Chci...
Ty jeden malej zmrde!
Paco.
Paco, pojď sem. Chci s tebou mluvit.
Paco, pojď sem. Neublížím ti.
- Paco? - Paco!
Pojď sem, chci s tebou mluvit.
Paco, pojď sem.
Jsi mrtvej.
Hej, Rone.
- Joe! - Paco!
Tak jo. Teď musíš udělat tohle, aby na to nikdo nepřišel,
lidi by nám nevěřili, jak se to stalo, jo?
Tak jo, na chodbě je krev.
Vytři to mýdlovou vodou a fleky pak vezmi Savem.
Normálně to polej.
Teď to bude znít divně,
ale mohlo by to klapnout.
Vidíš? Ronův mobil.
Napíšu z něj tvé mámě.
A Ronovu šéfovi, kamarádům.
Aby si mysleli, že žije.
Přesně. Takže to takhle budu udržovat.
Odvezu ho někam daleko a zbavím se ho.
Stačí, když řekneš, že nevíš, kde je.
Sakra.
Ron už vám nikdy nebude ubližovat ani vás děsit, tebe ani mámu.
A promiň, žes to musel vidět.
Ale je po všem.
Skončilo to, navždycky. Jo?
Ron byl špatnej.
Jo.
To byl.
Bylo teda správný ho zabít?
Občas...
děláme špatné věci pro ty, které máme rádi.
To neznamená, že je to správné, ale že láska je důležitější.
Utíkej domů.
Já tomu věřím, Beck. Láska je důležitější.
Ale svět je krutý.
Pokud mě za cokoli z tohohle chytí, pochybuju, že to porota uvidí stejně.
A ty?
Co ty?
Tady jsi!
Čti, Joe.
Tvá love story s doktorem Nickym v blankversu?
Čti dál.
Co to přesně je?
Příběh všeho, co se stalo,
když jsem si začala se svým terapeutem.
Byla jsem zlomená a důvěřivá a potřebovala pomoc.
A on, což jsem netušila, byl posedlý a nemocný
a nezastavil se před ničím, aby mě dostal.
A když přeskočíš až na konec, je tam pasáž,
jak najdu u Nickyho krabičku suvenýrů.
Důkazy. Sklenici se zuby.
Joe, copak to nevidíš?
Nicky je tvoje cesta ven.
Naše cesta ven.
Je to dokonalé.
Teď už to chápu.
- Co chápeš? - Tebe.
Všechno jsi dělal...
pro mě.
Nikdo mě nikdy nemiloval tak, jako mě miluješ ty.
Ty...
Tys mi dal všechno.
A já ti chci dát tohle.
Myslím to vážně, chápu tě.
Bála jsem se, mohla jsem udělat...
něco fakt hloupého, když jsem našla tu krabici.
Ale tohle...
To mi dalo čas přemýšlet.
Ublížil jsem ti. Vyděsil tě.
Chápu, jestli mě nenávidíš.
Vlastně tě miluju.
Víc než kdy dřív.
A počkám, až budeš připravený. Není to tu tak špatné.
Staráš se o mě.
A nikdy dřív se o mě nikdo nestaral.
Ne jako ty.
Nic jiného jsem nikdy nechtěl.
A až budeš připravený, můžeme můj příběh zveřejnit
a pak my dva můžeme někam odjet a začít náš život.
A dál jsem nepřemýšlela.
Ale Joe, já...
Já vím, že jsem lepší s tebou než bez tebe.
Beck.
Kdybys byl u mě, teď by byl ten okamžik, kdy se políbíme,
zazní smyčce a tak dále.
Ale já vím,
že mi ještě dost nevěříš.
Chápu to.
Jsme blázni.
Ne!
Beck!
Počkej, prosím. Vím, že se zlobíš.
Ty nemáš vůbec páru, ty zasranej psychopate!
Bylo by to až příliš krásné...
Co? Všechny ty hezký věci, co jsem ti řekla zavřená v kleci?
Ty fakt věříš, že se to všechno dá nějak omluvit!
Dá.
Jsi cvok.
Myslíš si, že tys udělal něco špatnýho, já něco špatnýho a že se to vyrovná?
Jo, lhala jsem. Podváděla tě.
Ale já tě nestalkovala,
nepraštila tě, nikoho jsem nezabila, nic takovýho!
Neexistuje hranice, kterou bych kvůli tobě nepřekročil!
Neprosila jsem se tě o záchranu!
- Tvůj život byl chaos. - Ale byl to můj život.
A nepotřebovala jsem sociopata na bílým koni, aby mě napravil.
Co tě k tomu opravňuje? Čekals, že budu vděčná?
Ty...
ty jsi on.
Ty jsi to špatný,
sebe jsi měl zabít.
Když mě pustíš, můžem si promluvit.
Víš, co si myslím? Že to celé byla jen záminka.
Záminka, jak se beztrestně vlísat holkám do života a pak je zneužívat.
Ty se v tom vyžíváš! Ta moc!
- Miluješ to! - To ne...
Tohle byla skvělá záminka, jak se zbavit lidí jako Benji a Peach,
který na tebe a celej tvůj mizernej život koukali svrchu.
Bože, ale ty nejsi výjimečnej!
Jsi narušenej.
Nikdy tě nemůžu milovat.
Shnij tu, ty psychotickej hajzle!
Strávíš zbytek života ve vězení.
Joe?
Pomoc!
Paco, díkybohu, potřebuju pomoct, hned mi otevři.
Joe je dole. Zešílel.
Joe?
Paco, on zabil lidi. Zabije i mě.
Okamžitě odemkni.
Paco, otevři mi! Otevři ty dveře, prosím!
Prosím! Paco, ne! Paco!
Ne!
Klíče...
Když mě Mooney zamykal, poučil jsem se:
schovej si záložní klíč, ať můžeš z klece ven.
- Nechtěl jsem, aby to skončilo takhle. - Já vím.
Já vím...
vrať mě tam.
Jdou na dračku.
Prý tu pracovala?
Jo, dobře jsem ji znal.
To je mi líto. Hrozná tragédie.
Je to divný, když někdo umře a pořád na vás kouká ze zpráv.
Příjemné čtení. Psala fakt dobře.
To teda jo, Beck.
Stýská se mi. Hrozně.
Byly to zvláštní čtyři měsíce.
Nakonec jsem toho pro tebe musel udělat hodně.
Guinevere Becková je v New Rochelle Přepadová návštěva u kamaráda!
Tys ten příběh napsala. Já mu jen dal život.
Ten příběh byl dokonalý. Tak mu všichni uvěřili.
Tamhle je!
Doktore! Co vás vedlo k vraždě Guinevere Beckové?
Ano. Rozhodně měla poměr se svým terapeutem.
Ten hnusnej...
Kámoška Peach Salingerová na Beck tlačila, ať ho nechá.
Co když ten úchyl zabil i Peach?
Rukopis mi přišel poštou.
Bylo to divné, ale jednoznačně nejdojemnější próza od předposlední Zadie.
A taky nejděsivější.
Protože jsem pochopila,
že Beck vrhá světlo na svou vlastní blížící se vraždu.
Došlo mi,
že to okamžitě musím ukázat své agentce.
Pravda, možná ne každého to úplně přesvědčilo.
Sračky.
Ale to nevadí. Důkazy byly neprůstřelné.
Díky tvému úsilí
i mému
vznikla poslední věc, kterou jsme udělali společně.
Nakonec jsi mě nemohla milovat.
Teď už jsem s tím smířený,
protože já jsem tě miloval, jak nejlíp umím.
A dal jsem ti, co jsi chtěla. Mám z toho dobrý pocit.
S mou pomocí jsi spisovatelkou, jak sis přála.
Základem byly tvé šokující zápisky o doktoru Nickym,
ale zbytek rukopisu jsem poskládal ze všech tvých textů vhodných k tisku.
Ta kniha je tvoje, Beck. A proslavila tě.
Je smutné, že ji nemůžeš vidět.
Ale určitě bys byla šťastná.
Takže... Kalifornie.
Je to skvělý.
Máš práci. Paco bude nadšený.
Jo, určitě. Je tam skvělý počasí.
A Ron...
Úplně se vypařil. Nechápu to.
Ale všichni věděli, že má problémy.
Hrál a měl dluhy. Kdo ví. Je to tak lepší.
Nechovala jsem se vždycky nejlíp, ale...
díky, žes byl vždycky hodnej na mýho syna.
To je dobrý. Fakt.
Nechám vás se rozloučit.
Ahoj, Paco.
Budeš mi chybět.
Ty mně taky.
Hele, je normální, když je to někdy těžký.
Pořád můžeš být dobrý člověk.
A mít fakt dobrý život. To ti moc přeju.
Tohle je fajn. Začít od nuly.
Na to špatný můžeš zapomenout.
Jo.
Ty taky.
Snažím se, fakt jo.
Ale musím přiznat, že je těžší a těžší žít s takovým smutkem.
A jsou dny, kdy prostě na lásku nevěřím.
Snažím se mít srdce otevřené.
Možná jsem se nakonec v tobě mýlil.
Ale každý vztah nám dá tvrdou lekci, ne?
Mají takový dar.
Připravit nás na den, kdy vstoupí někdo, možná ta pravá,
někdo, kdo by nás mohl opravdu milovat
a koho bychom mohli milovat my.
No...
ahoj.
Kdopak jsi?
Máš kapuci. Nechceš, aby na tebe zírali.
Ale nohy máš holé. O trochu pozornosti stojíš.
Fajn, chytím se.
Ahoj, broučku.
- Candace, ty jsi... - Živá.
Jo.
Myslím, že máme pár nedořešenejch věcí.