EN NETFLIX-SERIE
-Vil dere høre om ukas helt? -Selvsagt!
Denne uka hjelper vi Reggie Devore, 35 år. Rapper, produsent og musikktekniker.
Gøy!
Elektrifiserende, jeg får stolen Messias løfter henda fra kjolen
Skikkelig mørk, du ser det på håret Frekk, ser på deg som en dåre
Magisk, jeg feller en tåre
Skal jeg fortsette?
Gift med kjæresten fra videregående, Sasha, og stolt far til Reggie på 12.
-Bra jobba. -Pappa er helten min.
Alt han gjør er kult og fantastisk.
Jeg må jo bare beundre ham.
Reggie og jeg møttes på videregående.
Begge spilte i korpset, begge var nerder. Vi visste at det var oss to for alltid.
Sasha fødte nylig deres andre barn, attpåklatten Stokely.
-Ja! En baby! -Vi har en baby.
-Jeg skifter ikke bleier. -Det må du.
Reggie er en lovende rapper som elsker å skrive.
Han begynte å opptre under tilnavnet BlackLight.
Kom igjen, gi dem inn Det kunne fort forsvinn'
Den første musikken som gjorde noe med meg,
var hiphop fra tida før det ble stort. Masse MC-er. Tupac. Den unge Biggie.
Det vakte min interesse. Det la grunnlaget for det BlackLight gjør.
Om jeg svarer? Jeg annullerer
Få hør hva du sier Strø om deg…
Han rapper om alt fra etnisk diskriminering til psykisk helse.
Jeg elsker det.
I 2019 tok Reggies rappkarriere virkelig av.
Han varma opp for Katy Perry og Dua Lipa i India.
-Internasjonal artist! -Vilt.
Så kom korona. Da stoppa alt.
Det satte en stopper for målene mine,
og under covid produserte jeg mer musikk for andre enn noen gang før.
Men jeg har bare laget én låt selv i år.
Reggie har det ikke bra.
Jeg har mistet drivkraften, motivasjonen og viljen til å være artist.
-Nei. -Han tviler på seg selv.
Reggie lurer på om han vil få tilbake lidenskapen for musikk.
Vår beskjedne familie trenger ikke mye. Jeg tror at jeg slutter med musikk
og finner meg en annen jobb.
Se på de store øynene.
Han står virkelig på som far, men Reggie har kanskje glemt
hvor dyktig han er og hvor meningsfull kjærligheten til musikk er.
Sasha har ordna en opptreden på Empire, et sted han har drømt om.
-Reggie er hovedattraksjon. -Jøss.
Konemanager. Hun tar en Kris Jenner. Vi booker inn ektemannen, vennen.
Vi har stor tro på evnene hans.
Jeg tror bare at han trenger en selv- tillitsboost før han går ut på scenen.
Fab Five må hjelpe pappa med å finne tilbake til motivasjonen og drivkraften,
å finne igjen kjærligheten til musikken.
Vi må få Reggie til å forstå at han ikke synger fordi han er glad.
-Han er glad fordi han synger! -Ja!
-Jøss! Det var… et eller annet. -Vakkert, Tan.
DAG 1
SOM EN KARUSELL GÅR LIVET OGSÅ OPP OG NED. DU MÅ BARE KLARE Å HOLDE DEG FAST.
Det er en varm dag i Texas.
Hei. Tan. Hyggelig å treffe deg.
-Sasha. Babyen sover. -Tan. Hyggelig.
-Reggie. -Hyggelig.
-Reggie er… -I studioet der bak.
Vi lister oss på tå, vennen.
Det minner meg om å snike meg inn
lenge etter utetida var over da jeg var 16 og var på bar med venner.
Ikke vekk foreldrene, liksom. Nå er vi hos en fremmed med en baby.
Livet tar virkelig noen vendinger, altså.
Herlighet!
-Hva skjer? -Tan.
-Ikke stopp. -Hvordan går det?
-For en rytme. -Hyggelig.
-Hvordan går det? -Karamo?
-Hyggelig. Hvordan går det? -Bra!
Fantastisk at du har ditt eget studio.
-Fantastisk. -Produserer du alltid egen musikk?
Jeg produserer faktisk for rockeband. "Det høres bedre ut om dere gjør sånn."
-Du er jo kunstner, da. -Hele familien, faktisk.
Kreativitet i overflod, altså.
-Hvor lenge har du drevet med dette? -Hele livet.
Kirkekoret, skrev lyrikk til kona.
Men jeg har opptrådt profesjonelt i over sju år som BlackLight.
-En stund lagde jeg tre låter om dagen. -Hva er meningen bak BlackLight?
Det handler om kultur, ikke sant. Svart kultur.
Jeg belyser det som er mørkt, ikke sant.
Det som gjør at vi får stereotype merkelapper og sånne ting.
Hovedmålet må være å være meg selv. Jeg vil være et forbilde for barna mine.
-Ja. -Fantastisk.
Nå vil jeg se resten av huset.
Jøss. Mørke, oransje vegger.
Greit.
Det er mange ulike uttrykk her.
Du er helt skjønn med den naturlige teksturen.
OK.
Går han med dette på scenen? OK.
-De to på skoleballet, jo! -Herregud.
-Kjæresten fra videregående. -Da var jeg kjempetynn.
-Jeg vil se babyen. -Vi skal være stille.
-Vi skal ikke rope. -Hei.
-Hei, baby. -Han vil våkne og hilse på.
-Helledussen. -Jeg vet det.
-Tanny, da. Snart er det din tur. -Ja. Jeg gleder meg.
Jeg blir snart far, så da jeg så lille Stokely smelta jeg helt fullstendig.
Nå gleder jeg meg til å få barn selv.
-Han er nydelig. -Som en gave.
-Herregud. -Jeg vet det.
-Nå stjeler jeg snart babyen. -Så nydelig.
Hvis Tan skal få barn, skal jeg få barn.
La oss snakke oss gjennom garderoben. Denne… elsker jeg.
Den tilhører kona mi. Den er fra videregående.
Fantastisk. Den elsker jeg.
Det er vanskelig å finne ut hva som er ditt og ikke, for alt er blanda.
-Vi har alltid delt skap. -Jøss. OK.
-Denne er din? -Bruker jeg når jeg opptrer.
Veldig forretningsaktig, da.
Kontrasten mellom en kjempeformell stil og det å være hiphopartist er helt super.
Skjønner du? Tenker på Childish Gambino og Pharrell. Alltid blazer.
Er det uttrykket du vil beholde? En tilkneppet versjon av deg selv?
Jeg vet ikke. Noen ganger går jeg på scenen sånn,
med trange bukser og avklipt T-skjorte, litt mer punk.
-OK. Her var det mye. -Mye, ja.
Jeg forstår ikke hvem du er basert på garderoben.
Da jeg så dette, følte jeg at han ikke helt tror på seg selv.
Han trodde ikke på seg selv. En kunstner må skille seg ut. Ikke tilfelle her.
-Du hadde gått med dette til vanlig? -Ja.
De fleste jeg hjelper har vanlige jobber, et vanlig liv.
Du er artist. Du må føle deg kul på scenen.
OK.
Kanskje jeg kan overbevise deg om å finne en vibb, da.
-Er du Beyoncé-fan? -Ja. Hun er flink.
Hun blir til Sasha Fierce.
Jeg vil gi deg en superkraft du kan ta med deg på scenen,
sånn at du tenker: "Jeg skiller meg ut, har det bra og vil opptre igjen."
Denne mikrobølgeovnen trenger alle lag for å beskytte oss fra bølgene.
Den er nok ikke trygg.
Oi. Den her er ødelagt, ja.
-Pølsesaft. Herregud. -Pølsesaft, du.
Sier du det tre ganger, får du se en pølse.
-Har du hørt på noe fra ham? -Nei, bare den vi hørte.
Da jeg hørte det, tenkte jeg: "Dette er bra."
Han har talent, ja. Og han skriver, tar opp, mikser og produserer alt.
-Bare ham? -Ja.
Som familie gjør vi det selv, så lenge vi har råd.
Vi lærer og ordner selv.
Vi bryr oss om hverandres kunst også.
Reggie skriver musikk. Jeg skriver bøker.
-He, K.K. Unnskyld. -Kom inn.
Visste ikke at dere prata. Trodde dere prøvde å lage en sang. Og twerke.
-Nettopp. -Dere skal få være alene.
-Bli med. -Jeg snoker i skapet. Takk.
Jeg hørte at du produserer, skriver og lager alt.
Du jobber åpenbart hardt.
-Hvordan var 2020 for deg? -Deprimerende.
Jeg klarer fortsatt knapt å snakke om det. Det er knyttet mange følelser til det.
-Selvsagt. -Jeg elska det jeg dreiv med.
"Dreiv" betyr at du gjorde det før. Har kjærligheten din endra seg?
Under stengingen endra alt seg. Jeg ble frustrert, opptrådte ikke.
Og følelsen av å begynne på nytt.
Jeg lurte på om dette var det jeg skulle drive med.
-Eller noe annet. -Ja.
Kanskje målet mitt var å skape en masse ting
og å lære sønnene mine å bli bedre gutter.
-Du skal snart opptre? -Ja.
Sasha ordna det, da. Det er støtte og kjærlighet, det.
Noen av våre favorittband er samla for å gå på scenen
og gi alt, gi noe tilbake til folket.
Dette er et comeback for deg.
-Usikker. -Ja, det kan du si.
Selvtilliten og tilliten er borte på mange områder.
-Ja. -"Hvorfor være selvsikker?"
Nettopp.
Herregud. Herregud.
Jøss! Vi kan leke "har aldri" her.
Aldri har jeg sett en bordsirkelsag i et kjøkkenskap.
Det så sånn ut, liksom.
En sirkelsag?
Kan være bordsirkelsag eller sirkelsag. På kjøkkenet. Burde vært i en garasje.
Det må jeg si.
Håret ditt er nydelig.
-Takk. -Det ser bra ut.
Jeg bruker bare kokosolje. Over hele kroppen.
OK. Men jeg liker at det er kort. Ikke kort, men det er litt kort.
Jeg også.
Veldig sånn "svart glede" og motstand. "Dette er meg."
Ja.
Jeg vil bygge videre på det. Når ble du sist klippet?
Jeg klipte meg sist før jeg var med på Katy Perry-konsertene.
Veldig stort.
Når jeg trimmer håret, har jeg bare et par centimeter igjen.
-Kona mi mente det var bedre. -Hvem gjør sånt?
Etter hårklippen var det mye som ble borte. Selvtilliten min.
-Du mista litt av opprinnelsen din. -Nettopp.
Alle har jo ikke så nydelig hår som du har.
Jeg elsker det. Det er din greie,
men jeg vil utforske hva mer vi kan gjøre. Finne vibben din.
Det er jeg åpen for, altså.
-Kan du skifte bleier, Tan? -Jeg… Ja.
-Å? -Ja.
-"Jeg tissa på meg." -Sånn.
-Så må du… -"Jeg må tisse."
-Den fester seg ikke! -Du har et barn på vei, Tan!
Han får gå uten bleier, da.
-Første hus sammen? -Ja.
-Hvordan har det vært? -Jeg har ordna opp selv. Vilt.
-Vi trenger mest hjelp med kjøkkenet. -Det ser ikke verst ut.
Et godt grunnlag her. Elsker en åpen planløsning.
-Folk henger her, du lager mat der. -Vi er mye her.
Dere elsker elefanter.
Ja, vi valgte elefanter til barnerommet. De er sterke og smarte.
Barna mine måtte få de samme verdiene.
-Du og Sasha bor her? -Ja.
Dette rommet er spesielt for oss, for her fikk Sasha barn.
Jøss.
Dette rommet er spesielt. Jeg skal ikke røre det?
-For det går fint, altså. -Det er ganske spesielt, ja.
-Her gjør jeg alt innen karrieren min. -Og det fungerer bra?
-Litt. -Litt, ja.
-Det er svart og grått. -Jeg elsker det. Min greie.
-Kult. -Få distraksjoner. Jeg lager musikk.
-Hva med akustikken? -Den kunne ha vært bedre.
For et flott hus. Det har stort potensial.
Vi kvitter oss med oransjefargen. Først, liksom.
Hvordan var det under pandemien?
-Hvem tok seg av matlagingen? -Jeg og sønnen min.
Han begynte med å lage frokost da han var seks-sju år gammel.
-Da sa jeg: "Du lager frokost." -Det er fantastisk.
Når han lager mye mat, ber han meg om hjelp. Jeg er hans…
-Kjøkkensjef. -Ja.
Jeg er kjøkkensjefen. Han vil nok bli kokk en dag.
Det er ganske unikt at han i så ung alder
har noe han er lidenskapelig opptatt av. Det får han fra deg.
Jeg elsker foreldre som er lidenskapelig opptatt av noe.
Barna får egne greier, som de elsker.
De føler seg vel med å utforske det, og det blir veldig tydelig her i huset.
Er mat din lidenskap, eller er det noe som familien din deler sammen?
Jeg føler vel at familien deler det,
men jeg er vel en større kilde til…
-Skjønner. -Enn pappa. Han lager knapt mat.
Litt kritikk av pappa. Flott. Hvorfor lager han ikke så mye mat?
-Fordi jeg er flinkere enn ham. -OK. Det er greit.
Hva liker du best å lage med pappa?
Rødt kjøtt. Vet ikke hvorfor, men det liker jeg kjempegodt.
Jeg elsker din lidenskap for mat. Vil du være med oss denne uka?
-Ja, det høres gøy ut. -Ja.
Dere lager fine barn.
Tan har ektemann, men dette ser bra ut sammen.
-Som vårt barn. -Skal ikke ha egen. Jeg tar din.
-Det går vel fint? -Ta ham i to uker.
-Ta ham og betal barnebidrag. -Vi legger oss.
Han får en nydelig, engelsk aksent. Dere får ham tilbake når han er 17-18.
Tusen takk for besøket hos dere. Nå vet vi hva vi vil hjelpe dere med.
Vi stikker. Tusen takk, vennen min.
-Du blir her, Reggie. -Kom igjen.
-Ha det. -Ha det, Reggie III og Sasha.
-Babyen er så søt. -Ha det!
Reggie sluttet å tro på seg selv og musikken, og det er et problem.
Han må tro på drømmene og på seg selv igjen.
Han har mista litt drivkraft. Finner vi den ikke i oss selv,
blir vi ofte inspirert av andre i livet.
Reggie trenger ikke å lete lenge. Han har sønnen sin.
Reggie og Sasha har nettopp fått barn, så de har ikke tid til prosjektene
de har drevet med så langt i huset. Alt skal se nytt og fint ut.
Da kan han konsentrere seg om å følge jobbdrømmen,
men samtidig ha et flott sted å være med familien.
Du ser ikke skogen for bare trær når du sitter fast i rutiner.
Men ser han seg selv som artisten han alltid ville bli,
tenner det nok gnisten hans igjen.
Alt Reggie gjorde da han jobba hardt for å komme hit, var ikke forgjeves.
Musikken hans er fantastisk. Inspirerende. Reggie skal beholde lidenskapen sin.
DAG 2
VI KLARER ALDRI Å ENDRE VERDEN
HVIS VI IKKE ENDRER OSS SELV.
Det er min første gang på IKEA. Det er som et lekeland for voksne.
Det er det.
Jeg ville ta med Reggie og Sasha til et sted som ga dem mange ideer
til huset deres og fremtidige bosteder.
-Se her. -Se på den øverste der. Den er…
Jeg elsker Edison-lyspærene.
-Fine til punktbelysning. -Ja.
-Dette er stedet for dem. -Så flott.
Hva er det med stua deres som ikke fungerer for dere?
-Det er så mye der. -OK.
I små rom bør man ofte bygge inn sofaseksjonen.
Bare veggen og ei pute, egentlig. Bare der sparer du 30 centimeter.
-Ja. -Det likte jeg.
Vi skal se på hvitevarer. Jeg så for meg svart, rustfritt stål.
Man ser ikke fingeravtrykkene, men får en kul, svart komfyr.
Det fins også en matchende mikrobølgeovn.
-Med håndtak. -Med dør og håndtak.
-Som kjøleskap… -Ja, det vil jeg også ha.
-Du får ikke fingeravtrykk på det. -Hva med saus til kyllingvinger?
Antakeligvis.
-Ser du på meg? -Jeg blunka.
-Søler du mye? -Veldig mye.
-De har en kjempefin barneavdeling. -Jeg ser elefanten.
Du får en elefant, du får en elefant og jeg får en elefant!
-Vi har alle elefanter vi trenger. -Ja.
Dette nye hotellet heter Line.
Kokken Kristen Kish åpna restauranten Arlo Grey her for ikke lenge siden.
På veggen har hun oppskrifter fra da hun begynte å lage mat.
-Hun var 17 og tok vare på notatene. -Har aldri vært på et sånt sted.
-Er det ikke kult? -Veldig kult.
Så… Se på alt krydderet.
Lille Reggie skal lage mat.
-Men dere skal notere. -Notere, ja.
Høres flott ut. Beklager for at du må lese håndskrifta mi.
Lille Reggie skal føle seg som sjefen på kjøkkenet.
Faren skal dele opplevelsen.
Ser Reggie at sønnen lykkes, vil han nok lykkes selv også.
Vi skal faktisk steke en hel filet mignon.
Oppskriften har to deler. Først er det kjøttet, så er det sausen.
Er du klar? Fint. Hell over olivenoljen. Sånn, ja.
Jeg liker å krydre voldsomt mye utenpå. Gni krydderet inn,
slik at saltet og pepperen går inn i kjøttet. Flott.
Siden vi steker kjøttet, skal det bare brunes litt.
Legg den oppi, slik at kjøttet får stekeskorpen som bevarer kjøttsaften.
Jeg elsker den lyden.
Nå blir det brunt og fint.
-Fire-fem minutter på den siden? -Ja, tre til fem minutter.
Denne skal stekes på 220 grader.
-Vet du hva dette er? -Sjalottløk.
Det er en sjalottløk.
Du ser ut som en kokk.
-Du er flink. -Du er kjempeflink.
Tre spiseskjeer med hvitvin og to spiseskjeer hvitvinseddik.
-Jeg trenger tre eggeplommer. -OK.
Knekk hele egget i bollen og ta fingrene under plommen.
Vend plommen mellom hendene sånn at all eggehvite sklir av.
-Sånn, ja. -Nydelig.
For hver eggeplomme tilsetter vi en spiseskje vann.
Nå skal du vispe bearnésen.
Perfekt. Pappa hakker opp estragon.
-Vil du bli kokk en dag? -Ja.
-Å? -Ja. Jeg vil gå på kokkeskole.
Sier du det?
Han har snakka mye om å lage mat til familien. Det begynner der, men så
blir det til noe mer senere.
Jeg elsker at han har drivkraft og ambisjoner. Noe han elsker.
Akkurat som deg.
-Kjøttet er klart. -Hvor lenge bør kjøttet hvile?
I sju til ti minutter.
Jeg sjekker sausen. Den har blitt mye tykkere.
Ser, så fin konsistens. Små, tykke dråper. Da er den klar.
Nå heller vi oppi blandingen av hvitvinseddik, sjalottløk og estragon.
Utmerket.
Jeg tilsetter klarnet smør.
Litt til.
-Sånn. -Det er greit.
Lidenskap er viktig. Det sier kona di også.
Du oppmuntrer virkelig barna dine.
Helt klart. Han har funnet denne lidenskapen. Det hjelper meg også.
-Han lager mat, og jeg gjør mine ting. -Nettopp. OK.
-Se, så tykk og fin. -Helt vilt.
Vi krydrer den med litt salt.
Jeg liker skiver som er et par centimeter. Dette fikser du.
-Kjempebra. -Jøss. Jeg lagde det der.
Jøss.
-Kjempegodt. -Kjempegodt, ja.
Nå kan du konsentrere deg om musikken, Reggie,
for lille Reggie tar seg av middagen.
-Det beste jeg noen gang har spist. -Jeg dytter i meg.
Det var kjempegodt.
-Ta alt om du vil. -Det gjør han.
Hvordan føles det å være på Empire, der du opptrer?
-Jeg har alltid hatt lyst til å dra hit. -Hvordan føles det å vite
at vi er her du skal opptre snart?
Det er nok på tide. Men jeg er nervøs.
Første konsert på over et år.
Han må inn hit før han opptrer,
sånn at han bygger opp selvtilliten, går på scenen
og er Reggie, BlackLight, den han skal være.
Det er første gang du snakker med noen om karrieren.
-Du skal gjøre mye for første gang. -Vi får se.
-Vi får se. OK. -Vi får se. Jeg mener…
Jeg prøver å ikke tenke for langt frem.
Ofte tenker jeg: "Reggie, nå må du sette deg ned og tenke over livet ditt."
Jeg må være i balanse. Kona mi må ha det bra og ha sin karriere,
vi må ha penger til familien. Skjønner du hva jeg mener?
Jeg forstår følelsen du har. Som mann er det et stress,
men kona di støtter deg jo,
og det er sjelden vare at den man er sammen med støtter drømmen 100 %.
Du stopper deg selv, for du vet at noen støtter deg.
-Nettopp. -Hva er det som hindrer deg?
Å drømme stort har nok hatt en negativ innvirkning på meg.
Ja.
Den logiske delen av meg sier: "Hvorfor fortsette, når det gjør vondt?"
Men sønnen min er lidenskapelig opptatt av matlaging.
Kona mi er forfatter. Det er hennes lidenskap. Hvilket budskap sender jeg ut
hvis jeg gir opp?
Hvilket budskap sender du ut til unge Reggie hvis du ikke gir deg,
men heller ikke tror på det?
Det er også budskapet ditt.
Du kan fortsette å lage mat selv om du brenner deg.
Men ikke tro at du får din egen restaurant.
-Det hadde jeg aldri sagt til ham. -Jeg vet det.
Men noen ganger tar vi bare etter det foreldrene våre gjør.
Det han plukker opp nå, er:
"Stå på, men ikke tro at det kommer noe ut av det."
Jeg har stått på hele livet for å komme dit jeg er.
Og all innsatsen jeg la ned har bare bråstoppa.
Ikke sant? Det er ikke min feil, engang.
Det du gjør nå, er å si: "Jeg har stått på, men det er ingen garanti…"
Det må du endre på. For han som sto på i januar i 2019,
han var i India med Katy Perry og Dua Lipa.
Hadde han trodd at han kom til å stå på scenen i India?
-Overhodet ikke. -Nei.
-Men du trodde at det kunne skje. -Det gjorde jeg.
Og så skjedde det. Du må stole på deg selv, ha troen.
Se for deg det akkurat nå. Hva du følte da du gikk av den scenen.
Jeg har aldri vært så høyt oppe. Det føltes nesten som om jeg svevde.
Jeg svevde tilbake til bussen.
Drømmen din ga deg det beste øyeblikket i ditt liv.
Noen ganger glemmer vi sånt, for det er lett å bare se det negative.
Se for deg øyeblikket der du svevde av scenen
og publikum elska deg. Og når du kommer dit, sier du til deg selv:
"Drømmene mine skader meg ikke. De gir meg mitt livs beste øyeblikk."
Det er greit å drømme stort.
Hva drømmer du om?
At jeg og familien lykkes gjennom min og hennes karriere,
men fortsatt har en balanse.
Og jeg vil ha mange flere opplevelser der jeg går av scenen og svever til bussen.
Jeg liker det. Du begynner å drømme igjen.
Sier du "jeg vet ikke om det er mulig" igjen, så kutter du ut.
Takk.
DAG 3
BLIR DU NERVØS AV DET, SÅ GJØR DU NOE RIKTIG.
En måte vi kan gi Reggie gnisten tilbake på, er å gi huset hans litt gnist.
Jeg skaper en lys og fargerik atmosfære
som lokker fram kreativitet og lidenskap.
Ha det, oransje vegger.
Når handla du klær sist?
-Er det lenge siden? -I 2019.
Da er jeg glad for at jeg får gi deg din første opplevelse på en stund.
Det er veldig viktig at Reggie handler, for han må forstå hva det er
han vil ha ut av stilen som artist.
I dag får han bygge opp et image som virkelig er ham.
-Handla sist før mitt siste store show. -OK.
-Bryr du deg om klær? -Jeg vil heller bare lage musikk.
Jeg skjønner. Selvsagt.
Men hva du har på deg, betyr noe. Særlig for en som deg.
Dette er like viktig som det du gjør på scenen ellers.
Jeg så på nettsidene dine.
Du har et bilde av deg med svart dress og hvit skjorte.
Du ser mer ut som en regnskapsfører eller en predikant.
Du skjønner vel hva jeg mener? Dressen er ikke problemet. Elsker dress.
Det er typen dress du velger.
-Du er artist. -Takk.
Folk skal bli opprømte og tenke: "Han ser ut som en artist."
Jeg skjønner hvor du vil. Jeg vet kanskje ikke hva jeg vil ha.
OK. Nå vil jeg at du handler. Jeg vil se hva du tiltrekkes av,
basert på hvem du er som artist. Hvilket budskap vil du formidle?
-Denne er fin. Liker oransjefargen. -Jeg også.
-Hva er det? Rustrød, jordfarge? -Ja.
Jeg blir fylt av håp når jeg ser ham velge vågale plagg jeg aldri hadde forventa.
-Iøynefallende. -Elsker det. Bra.
Kanskje bekymringa mi var
at han ikke hadde selvtillit til å gå med det han vil gå på scenen.
Du har en artists selvtillit. Så bra.
-Funker den eller ikke? -Dette funker. Reggie ville gått med den.
BlackLight også.
Jeg liker de pysjamasaktige buksene, for det er sjukt varmt her.
Det er vel enda varmere på scenen. Det gir deg i det minste litt mer komfort.
-Jeg elsker den, jo mer jeg ser på den. -Det gjør meg kjempeglad!
Vet du hva den minner om? Jeg vil ikke gjøre deg til ham, da. André 3000.
-En av yndlingsrapperne mine. -Å?
-Kult. -Jeg elsker den.
Garderoben din skal være full av alt som gjør deg vel på scenen.
Høres flott ut.
Dette er Birds Barbershop. Kjempefin. Har du vært her før?
-Nei. -Ikke?
-Kom inn. Hvordan går det, George? -Hei! Hvordan går det?
-Reggie, George. -Hyggelig.
-Kan jeg ta på håret ditt? -Selvsagt.
Jeg elsker afroen. Den skiller seg ut. Jeg ser ikke sånt hver dag.
Men håret dekker ørene litt.
En nydelig liten "prinsesse Leia som svart mann",
-du har nesten knuter rundt ørene. -Ja, jeg skjønner.
Poenget er at vi tar bitte litt her og der.
Fasongen skal ellers være 70-talls, med stolthet for røttene dine,
og derfor beholder vi lengden. Da er alle muligheter åpne.
Du kan flette den, lage dreads eller tvinne håret.
Da kan du gjøre alt mulig med den, og det er fint når du er artist.
-Jeg digger det så langt. -Vi fjerner ikke håret ditt.
Jeg tar sklitakling på ham om håret blir for kort.
For… Nei, det hadde jeg aldri gjort.
Hvis det blir veldig… Konsentrerer deg nå, Jonathan.
Dette handler om å hjelpe ham med å legemliggjøre musikken hans,
som handler om styrke, glede og selvsikkerhet.
Fortell om konserten. Når var du på scenen sist?
Det er lenge siden. Jeg opptrådte på Austin Hip Hop Awards.
To måneder etter kom covid.
Jeg tenkte på opplevelsen din, der universet på en måte
bare fjerna muligheten for turneer. Musikkbransjen ble veldig endra.
Men alle har sin egen vei her i livet.
Alle opplever motgang av ulik art og har ulike opplevelser.
Man kan fylles av apati. Men sånt kommer til å skje igjen.
Derfor er det viktig at vi ikke mister lidenskapen vår, men fortsetter.
Kjempebra. Takk. Jeg liker lengde- variasjonen mellom hår og skjegg. Sexy.
-Se på deg, for pokker. -Dette liker jeg.
Selvtilliten vokser, vennen. Ja!
Hei, Reggie. Jeg er Søster Selvtillit. Velkommen til Queer Eye.
Nå får du en deilig fuktighetsmaske.
Selvtilliten vår kommer innenfra. Det er en tilstand.
Han trenger bare et lite dytt.
Nå må han bare ta en håndstående, baklengs flikk-flakk inn i skjebnen.
Bare r'n'b- eller hiphop-versjonen. Ja.
Ser jeg bra ut?
Dette sier jeg ikke for å overdrive. Men nå fikk jeg faktisk hjertebank.
Du ser virkelig fantastisk ut.
-Er du klar? -Ja.
Den nye Reggie kommer om tre, to og én.
Oi.
-Jeg elsker det. -Se, så fin tekstur fuktigheten ga håret.
Det er kjempekrøllete. Jøss.
Håret manglet fuktighet. Olje og vann frastøter hverandre.
Når du bruker kokosolje
kan det forhindre mykgjørende ingredienser fra sjampo og balsam i å trekke inn.
Den skaper en barriere. Da jeg tilførte fuktighet til håret, ble det…
På fredag kan vi gjøre håret stort.
Jeg elsker det. Takk.
Vi har… Herregud. Jeg vet ikke om jeg klarer dette, altså.
Jeg burde ha blitt modell, ikke sant?
Jeg vil nødig komme med en røpealarm,
men la meg bare få si at vi har én overraskelse til i ermet.
Kom igjen.
-Etter deg. -Takk.
Du ser så bra ut!
-Du ser fantastisk ut! -Så bra du ser ut!
-Du er kjempefin. -Veldig bra jobba.
Det er fantastisk. En enkel og pen look.
Det vi skal gjøre nå…
Vi skal ta bilder!
-Ja! Jeg trenger flere bilder. -Alt.
-Vi tar en chaîné-piruett bort. -Ja. Sånn gjør vi det. Snurr sånn.
-Jeg gjør bare sånn. -Gjør din greie, du.
-Ja! Vi elsker Hannah. -Hyggelig.
-Jane. -Hyggelig.
Jeg har alt testa lyset for å sjekke at det ble fint.
Nå skal vi definere hvem BlackLight er og hvem du er ellers.
-Skal vi gjøre deg klar? -Ja, kom igjen.
Det jeg likte ved det som du ble tiltrukket av i butikken,
var at du likte vågale plagg.
Velg ut et antrekk basert på hvem du er som BlackLight.
-OK. -Lek deg. Vis meg hva du liker.
Klar eller ei, Tan er på vei.
Vis tullingene hva du har på deg.
-Fin. Liker det. Liker antrekket. -Er det høye hæler?
-Han ville ha støvler med litt hæl. -Elsker cardiganen.
Det er litt Childish Gambino møter Frank Ocean, bare deg.
Alt det liker jeg.
Vi tar nye bilder til nettsidene, til markedsføringsmaterialet.
Når han kommer tilbake som BlackLight
skal han føle at han har full pakke.
Når du tar bilder, bør du finne en karakter, akkurat som Karamo sa.
Vi begynner der. Hvem er BlackLight?
-En aggressiv rapper. -Jeg har nok flere adjektiver om deg.
Du må si det. Fortell, nå.
Jeg er bare sangtekstforfatter.
Og hva tenker vi da? Da er du "glatt".
-Bekymringsfri. -"Glatt", ja.
-Holdning. -"Holdning", "glatt", "bekymringsfri".
Adjektiver du kan ta med deg når du poserer som BlackLight.
Slipp oss inn. La oss se, nå.
-Har dere hørt BlackLight rappe? -Nei.
-Gi meg et øyeblikk. Kan du gi dem… -OK.
-Det elsker jeg. -La meg se.
Jeg tenker på mange tekster.
BlackLight Å stå imot er ikke gøy
Jeg er serr Penger, ikke støy
Tunnelsyn Kom meg ut av en kjeller
Begynte å grave Blodpenger, eller?
Strener mot banken
Kjører fort Men veien er kort
Kjerra er rå Som en .45 nå
Har den med For å overleve
Hvorfor? Jeg snakker Joe Jackson-blod
For deg er jeg ikke vakker Det er nå du stikker, kjapt som…
Gjør mer sånt, men for bildene. Behold litt av den vibben.
Det der kom helt naturlig. Se her.
-Det er fett. -Ser du det?
-Du har din egen stil. Sexy, glatt. -Ja.
Det er litt aggresjon der, men det er ikke stikkordet.
-Kraft. -Det er kraft, ja.
Det er ordet jeg lette etter. Ikke aggresjon, men kraft.
-Elsker det. Det er flott. -Ærlig?
Hadde aldri funnet på det.
Det ser ut som BlackLight, ikke den Reggie vi ser resten av tida.
-Det er to ulike personer. -Ja.
Det er helt vilt.
Hadde mye problemer Var ikke med…
Ja!
For første gang siden jeg traff Reggie
ser jeg BlackLight. Artisten.
Kom igjen! Hei!
Han trengte noe som ga ham troen tilbake. Dette kan være det han trengte.
-Ja! -Heit, altså.
-Ja! Jøss. -Å ja.
Hallo! Kom deg vekk, liksom!
Velkommen til BlackLights tidsalder. Den er her nå.
-Se her. -Fantastisk.
-Energien er så annerledes. -Dette elsker jeg.
-Å? -Se der, da.
Pokker!
DAG 4
JEG HAR LÆRT AT JEG ER SOM STERKEST NÅR JEG DRIVER MED KUNSTEN MIN.
Jeg er nysgjerrig på resultatet.
-Jeg gleder meg veldig til å se det. -Jeg aner ikke, liksom.
Unnskyld.
Det var ikke din feil.
-Herregud! -Hei.
Jeg vet at dere er glad i farge, men jeg brukte sterkere, gladere farger.
-Det er det helt klart. -Ja.
-Se på sofaseksjonen. -Kjempefin.
-Den er håndsnekret. -Du er den eneste som har en slik!
-Sasha tørner. -Fordi hun er glad, håper jeg.
-Alt er så flott. -Lampa over… Bordet!
Vent.
-Jeg tar ham. Han blir med meg. -Vi fant ham sammen.
Hvite skap på kjøkkenet. Lette å rengjøre.
-Fantastisk. Jeg elsker fargen. -Alt av hvitevarer er nytt.
Oppvaskmaskinen er ikke bare tørkestativ lenger.
-Den rister ikke. -Faller ikke av.
Håndtak på mikrobølgeovnen. Veldig viktig.
En seig applaus for det.
Herregud.
Jeg elsker det. Det høres bra ut allerede.
Ja, ikke sant? Du hører ikke verden utenfor.
-Så du din nye Apple-maskin? -Hæ?
Tusen takk. Jeg gleder meg veldig til å lage musikk på den.
Det er ikke lenge til konserten. Hvordan føles det?
Jeg kan fortelle at jeg har begynt å dagdrømme igjen,
begynt å se for meg meg selv på scener rundt omkring.
En pågående prosess.
Jo mer du øver på å visualisere hva som er mulig, hva som fins,
jo lettere blir dagdrømmene til større drømmer. Du finner troen.
Når du sier det til meg nå, føler jeg at det er mer oppnåelig.
-Ikke umulig å nå. -Bra.
-Kom. -Takk, bror.
Nå skal vi leke oss. Håret ditt er fantastisk.
Elsker stilen du fikk i går.
Tre fjerdedeler vann og én fjerdedel balsam.
Se i speilet. Du kan spraye det forsiktig i krøllene dine for å friske opp
og tilføre litt fuktighet.
-Hei! -Hvordan går det?
I går ble jeg sjokkert.
Du ble til en jeg så opp til. Den energien vil jeg ha, den vibben.
Det skal også overføres til klærne dine.
Alt du ser her, er vågalt.
Massevis av trykk her. Det får deg til å skille deg ut.
Jeg har farger som tar opp i seg trykket. Brunt her og svart der.
"Da finner jeg en brun eller svart bukse." Finn farger i selve trykket.
-Sånn bygger du opp antrekk. -OK.
I kveld skal du få kle opp deg selv.
-OK. -Så…
Det jeg har plukket ut nå,
er denne stilige dressen, en artist verdig.
-Gi oss Reggie! -Kom, da!
Jøss!
-Veldig sexy. -Jeg elsker det.
-Fargen tar pusten fra meg. -Veldig pen farge.
-Skal jeg snu meg rundt? -Ja!
-Snurr rundt.
Helt rundt. Ja! Nydelig!
-Vekk med haterne. -Ja!
Her viser jeg hvordan du bør velge en mer kreativ dress.
-Liker det. -Ja!
Du er musiker, vennen.
Dette går han ikke med i kveld. Det er til markedsføring.
Du er et geni.
En av oss har en konsert å gjøre seg klar til.
Det har jeg. Takk.
Mange av de følelsesmessige hindringene, mange av tankeprosessene… Takk, Karamo.
Bare hyggelig.
Det gjør at jeg har rista av meg tungsinn og styggen på ryggen, ikke sant?
Nå forsvinner det sakte, men sikkert. Selvtilliten og de store drømmene…
Jeg har lært masse om klesstil og klær. Jeg må se bra ut for å spille bra.
-Veldig stolt av deg. -Takk.
-Gleder meg til å se deg på scenen. -Tusen takk.
Takk for at du lærte sønnen min å lage mat.
-Takk. -Nydelig.
Et spørsmål: Hvordan beskriver du BlackLight?
-Glatt og sterk. -Ja!
-Ha det! -Ha det!
-Kos deg. -Ses senere.
-Ha det, vennen. -Ha det!
-Ha det. -Tusen takk for alt sammen.
-Vi elsker deg! -Kjør forsiktig.
-Reggie! -Ha det!
-Glatt og sterk! -Ja!
DEN NYE REGGIE
OPP PÅ HESTEN IGJEN
Jeg tenkte på at vi snart blir onkler og tanter til Tannys lille baby.
-Ja! -Å ja.
-Særlig da jeg så Reggies baby. -Lille Stokely.
-Skal vi se på dem? -Ja, kom igjen.
Spennende! Jeg vil se Reggie!
-Hei! -Herlighet!
Se på deg, da!
Jeg elsker håret ditt. Det er ingen Q-tip-afro.
Så fin du er.
-Jeg elsker dem. -Lukk øynene.
-Hva syns dere? -Herregud. For et paradis.
Jeg kjenner ikke igjen stedet.
Jeg forventa endring, men ikke så mye, liksom.
-Dette er nydelig! -Kom og se på kjøkkenet, Reggie.
Så fint.
-Se deg rundt. -Jeg har mista munn og mæle. Hæ?
-Så vakkert. -Herlighet.
Jeg elsker når man innser at mannen er så heit at man får tårer i øynene.
-Jeg tror at det er huset. -Å.
Dette er fantastisk.
-Ikke det samme rommet. -Se her.
Ja! Voksenklær, jo.
Bra jobba, Tan.
-Han er flott. -Ja.
Trodde dette var Queer Eye, ikke America's Next Top Model sesong 46.
Ja! Det stemmer
Se på lokalet!
VELKOMMEN TIL EMPIRE
Det ser bra ut.
Alle de som elsker ham unner ham dette øyeblikket,
nå får han leve ut drømmen sin.
Tusen takk!
-Klar? -Ja.
Dette blir bra.
-Dette fikser du. -Elsker deg.
-Tusen takk. -OK. Dette fikser du.
Du fikser det.
Klar, kompis?
-Nå går han på. -Tenk dere hva han føler nå.
Hva skjer? Få litt lyd, da!
Er dere klare?
Livet må gi meg det jeg vil ha Sover med ovnen, da har jeg det bra
Har vært sjuk Ikke min greie
Gikk for fort Ikke min greie
Nå…
Ja!
Han har det inne, alt på stell Det går i krøll
En fan si hand Som en tungvektskamp…
Han våkner til liv på scenen.
Jeg tenker på penger En kis tok de spenna
Tenker bare på dama Kan ikke glemme 'a
-Han er i sitt rette element. -Ja.
-Publikum elsker det. -Han elsker det.
Vi er ikke i samme liga, mann Du er skikkelig rå
For nå blir vi introdusert Rocker med Katy Perry
Det er det største…
Vi har alle drømmer. Noen ganger lar vi livets utfordringer skyve vekk drømmene.
Alle kan komme ut av kurs. Det viktigste er å komme seg tilbake på veien igjen.
Drøm stort.
Det er viktig å huske at frykten alltid kommer først,
men så fort du gjør det, forstår du at det ikke var så farlig likevel.
Ikke la drømmene dine havne i veikanten, for du kjører på din egen vei.
Jeg er tilbake i gamet
Takk. Jeg stikker. Empire! Ha det!
Vi elsker deg, BlackLight!
#QEHIPTTIPS
TUT, SELVTILLIT OG KJØR!
Det er viktig å øve på å bygge opp selvtilliten hver dag.
I stedet for å si ting du ikke liker til speilet,
bør du finne det du liker. Som: "Jeg elsker skjegget mitt.
Elsker øyenbrynene. Jeg kan danse."
Har du ikke selvtillit nok til å si noe bra om deg selv,
finn en venn som kan si noe bra om deg.
Du ser fantastisk ut. Se på det ansiktet. Den kjeven.
Du er helt rå i dag, altså.
Øv opp selvtilliten din hver eneste dag.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen