‎UN SERIAL NETFLIX
‎Ce facem săptămâna asta?
‎Săptămâna asta o ajutăm pe Sarah Lim.
‎Are 36 de ani și e din Texas.
‎Bună, Big Bertha!
‎E proprietara și brutăreasa ‎din spatele OMG Squee,
‎o brutărie de inspirație asiatică ‎cu bunătăți delicioase.
‎Brutărie?
‎Cum se pronunță? OMG Squee?
‎„‎Oh my God! ‎Squee!”
‎- Squee? ‎- Squee!
‎Squee!
‎Groaznic! Nu pot pe loc.
‎La OMG Squee vindem ‎produse de patiserie asiatică
‎sub formă de animale ‎ca pisici, koala, panda,
‎corgi, foarte populari, ‎și în general orice are un chip.
‎A fost propusă de angajata ‎și prietena ei, Kelly.
‎Pa, te iubesc.
‎La revedere!
‎Am propus-o pe Sarah ‎fiindcă e clar că are un mare potențial.
‎E autodidactă ‎și îi trebuie doar puțin ajutor
‎ca să aibă succesul pe care îl merită.
‎În general, Sarah se ocupă ‎de copt și decorat la OMG.
‎- N-o mai preocupă ținuta deloc. ‎- Bine.
‎Îngrijirea mea corporală e o tristețe.
‎Mă spăl pe cap ‎și-mi acopăr părul ud cu o bască.
‎Sarah are berete ‎în toate culorile imaginabile.
‎Are toate culorile posibile.
‎Îmi plac beretele, iubi. ‎E ca în ‎Emily în Paris.
‎- Mă simt ca o fetiță drăguță. ‎- Mișto serial!
‎Cred că pe vremuri făceam mai mult.
‎Am renunțat să mai fac vreun efort ‎pentru mine.
‎Se retrage în spatele brutăriei ‎toată ziua pentru a deservi clienții
‎și-și spune că e un trol de bucătărie.
‎Mai ies uneori de acolo ‎și întreb: „Ce mai e nou?”
‎Bine. Am două minute. ‎Cu ce te pot ajuta?
‎Anul trecut i-a fost greu lui Sarah, ‎care și-a deschis brutăria
‎exact înainte ca pandemia să închidă tot.
‎Am avut deschis doar o săptămână ‎înainte să servim doar pentru acasă.
‎Pe lângă greutățile financiare,
‎Sarah s-a confruntat cu vandalism ‎și cu pierderea…
‎- Nu! ‎- Fir-ar!
‎…o prăvălie asiatică
‎într-un an când delictele de ură ‎împotriva comunității asiatice au crescut.
‎Când am auzit ‎că virusul a pornit din China,
‎am știut că aveau să apară represalii.
‎Lumea nu-și dă seama ‎la câtă ură sunt expuși asiaticii acum.
‎- Da. ‎- E dureros.
‎Ca asiatici, nu putem tuși.
‎Chiar dacă avem alergie sau astm,
‎lumea zice că e firmă asiatică ‎și avem COVID.
‎Deci i-a fost foarte greu.
‎Pandemia, ura, vandalismul.
‎Îmi cer scuze!
‎Încă o lună proastă ‎și cred că închidem definitiv.
‎Și asta e greu.
‎E timpul s-o ajutăm.
‎- Sara, trebuie să te iubești. ‎- Da.
‎Gata cu supraviețuirea, ‎să înceapă înflorirea!
‎Înflorirea!
‎Să ajutăm această brutăreasă eclectică
‎să atragă încrederea clienților ‎și să-și redescopere „squee”.
‎Squee!
‎ZIUA 1
‎IUBIREA E ÎN ALUAT
‎- Doamne! ‎- Aici e?
‎Da. Aici e.
‎E adorabil.
‎COMANDAȚI AICI
‎Doamne! Aș vrea să comand ceva.
‎- Doamne! Bună! ‎- O comandă mare.
‎Tu ești Kelly?
‎Da. Îmi pare bine să vă cunosc.
‎- Ce faci? ‎- Bine.
‎Stați așa, s-o chem pe Sarah!
‎Doamne, astea par delicioase.
‎Sarah! Mă ajuți să fixez panoul?
‎Am încercat să intru, dar nu încap.
‎Tu încapi. Tan, vine cineva.
‎- Bună! ‎- Bună! Doamne!
‎Bună!
‎Doamne, ce beretă drăguță!
‎- Mersi. La fel ca tine. ‎- Doamne!
‎Ești frumoasă!
‎Sarah, vino afară!
‎- Haide! ‎- Kelly, ești agresivă!
‎Ura!
‎- Da! ‎- Da!
‎Bună!
‎- Bună! ‎- Încântat!
‎Deci lucrați aici împreună?
‎- Doar noi trei. ‎- Ei sunt prietenii mei cei mai buni.
‎Pot să vă hrănesc?
‎- Da. ‎- Ura!
‎- Poftiți! Ușă de metal. ‎- La o parte!
‎- Îmi place. Mersi! ‎- Vă rog!
‎- Mersi! ‎- Cu plăcere.
‎- Priviți pisicuțele! ‎- Și pe Squeegee!
‎Nici nu știu unde să mă mai uit.
‎E mult mai mare decât mă așteptam.
‎Sunt în rai.
‎Doamne!
‎Adorabile!
‎Totul e așa drăguț! Fiecare în parte!
‎Ce-i asta?
‎Prima mea impresie despre OMG?
‎E foarte dezorganizat.
‎E cam dezordine.
‎Sigur n-ar avea succes ‎dacă clienții ar mânca aici.
‎Pot să iau una?
‎Da.
‎- Serios! ‎- Da! Pe care o vrei?
‎Asta e ‎ube.
‎Cu lămâie.
‎- Te rog! Îmi place lămâia. ‎- Și mie.
‎Îmi dai și mie? ‎E la două mâini, dar nu deocheat.
‎- Da. ‎- Știi ce spun?
‎O vreau pe aia.
‎Nu mi-a stat și nu-mi va sta capul
‎decât la gogoși cu lămâie ‎peste gogoși cu lămâie.
‎Dansul fericirii!
‎Gogoșile lui Sarah sunt bune.
‎Le ador!
‎O iau razna de la atâta zahăr.
‎Mă bucur că îți place.
‎De-aia nu e bine ‎să le dați copiilor dulciuri.
‎E coșmarul mamei mele.
‎Ce căutăm aici?
‎Antoni, nu mai băga porcării în gură!
‎Antoni își bagă orice în gură.
‎- Tan a fost și mai și. ‎- Ce conține?
‎Da, sunt o fire curioasă.
‎Dacă cineva are o sticlă ‎cu ceva misterios
‎și vrea să mi-o bage în gură,
‎știu cum sună…
‎Nu mă pot abține.
‎Înghite! Hai că poți! Eu cred în tine.
‎Fiindcă sunt curios. Oare o să-mi placă? ‎Oricum, e o aventură.
‎Scuze, Sarah! Am uitat că ești aici.
‎- Ce bluză drăguță! ‎- Ia-o!
‎Sarah, să bem ceva!
‎A fost grozav!
‎Mă bucur mult. Asta încercăm aici.
‎Ai visat dintotdeauna să ai localul tău?
‎Pe vremuri am fost fotograf.
‎Întotdeauna am lucrat pe cont propriu.
‎- Ești creativă. ‎- Da, îmi place să fac lucruri.
‎- Da. ‎- Așa e.
‎Așa că m-am hotărât să fac ceva ‎foarte greu. Îmi plac provocările.
‎- Vreau să fac lumea fericită. ‎- De-aia ne înțelegem.
‎Și noi vrem același lucru.
‎- Da. ‎- De acolo e energia asta.
‎Îmi place!
‎De cum o cunoști pe Sarah, ‎îi simți sinceritatea și te atrage.
‎Ce bună e!
‎Deși Sarah a avut un an dificil, ‎localul ei inspiră iubire.
‎Fă-mi un tur! Vreau să văd tot.
‎Bine, sigur. Deci…
‎- După tine! ‎- Bucătăria.
‎În colț e mașina de înghețată.
‎Inițial, voiam ca lumea să-l vadă ‎pe Michael cum face ‎taiyaki.
‎- Dar n-am avut bani să terminăm. ‎- Înțeleg.
‎Așa că n-am mai apucat.
‎La fel, și cu pardoseala.
‎Nu mai avem loc.
‎- Când coacem, ne trebuie mult spațiu. ‎- Pentru preparat.
‎- Așa că ne mutăm de colo colo. ‎- Vă ciocniți.
‎Da. E cam întortocheat, dar tot ce e aici ‎a fost adus sau construit de noi.
‎Eu am făcut și neoanele.
‎Tu… Ia stai! Tu ai făcut neoanele?
‎Eu le-am tăiat, le-am vopsit ‎și apoi le-am cablat.
‎Toate neoanele noastre.
‎E mecanic. E brutar. E electrician.
‎Ești doamna Renașterii.
‎- Am multe idei, Bobby. ‎- Îmi place.
‎Bravo lui Sarah ‎că a ținut deschis în pandemie,
‎dar de-abia aștept să terminăm ‎proiectele astea neterminate.
‎Sunt gata să intru în tură.
‎Sunt foarte curios. ‎Cum v-ați adaptat în pandemie?
‎Ne-am tot sucit și răsucit ‎ca un baschetbalist.
‎Doar că…
‎A trebuit să închidem localul
‎imediat după o tentativă amărâtă ‎de a-l inaugura,
‎prin martie anul trecut.
‎Atunci am ajuns să fac ‎multe prăjiturele macarons cu figuri.
‎Ultimul nostru set ‎a fost de Anul Nou Chinezesc,
‎când le-am scos la pre-vânzare online.
‎- S-au vândut în zece minute. ‎- Mamă!
‎Dar după șase sau opt săptămâni ‎de preparat macarons,
‎corpul meu n-a mai putut.
‎- Tu le făceai singură? ‎- Și acum, tot doar eu.
‎Cum?
‎Lucrând mult.
‎Dar a trebuit, aveam de plătit chiria.
‎- Vai de mânuțele tale! ‎- Știu.
‎Eu spun că sunt mâinile cu artrită ‎ale lui OMG Squee.
‎E greu să nu-ți fie drag o persoană ‎atât de pasionată de ce face.
‎Nu-mi place să ofer lucruri ‎decât când sunt mulțumită de ele.
‎De la tine mi se trage.
‎Ești o perfecționistă.
‎Și vezi asta peste tot ‎la OMG Squee.
‎Bun venit pe domeniul meu!
‎Macarons sunt foarte drăgălașe!
‎Te gândești vreodată unde ai vrea ‎să fie OMG Squee peste cinci ani?
‎Pe termen lung, aș vrea să mă ocup ‎mai mult de creativitate.
‎Inclusiv să vindem prin poștă.
‎Uneori primim cereri,
‎dar nu facem față cererii, ‎pentru că eu fac tot.
‎- Deci nu puteți satisface cererile. ‎- Da.
‎Guști una?
‎- Alege oricare față vrei tu! ‎- Doamne!
‎Sunt cu dulceață de lapte.
‎- Nu mă așteptam să fie chiar… ‎- Da.
‎Credeam că-i în cocă. Incredibil!
‎Ambele. Și în cocă, și…
‎Și nu e prea dulce.
‎- Da. Îmi place… ‎- E perfectă.
‎Înțeleg pasiunea lui Sarah pentru gătit,
‎dar vrea să fie mai implicată ‎în partea creativă,
‎nu să-și petreacă ziua la bucătărie, ‎decorând macarons și gogoși.
‎Ar trebui să-i arate cuiva cum s-o facă.
‎Foarte bună!
‎Spune-mi despre pasiunea ta pentru berete!
‎Beretele mi se par drăguțe
‎și îmi pot ascunde părul sub ele. Deci…
‎Bine. Ce altceva mai presupune ‎uniforma OMG Squee?
‎Pe vremuri ‎purtam bluze alb-negru în carouri.
‎- Bine. ‎- Erau apreciate.
‎- Da. ‎- Kelly însă le detestă.
‎Dar apoi a venit pandemia
‎și am ajuns să purtăm haine obișnuite.
‎- Înțeleg. ‎- Eu mă îmbrac cam așa.
‎- Pot să văd fără șorț? ‎- Sigur.
‎Bine. Arăți un pic neîngrijit, ‎sunt multe pete.
‎- Tricoul tău e găurit. ‎- Da.
‎Eu unul nu reușesc să văd legătura
‎dintre cea care creează ‎niște produse minunate
‎și persoana în tricou și jeanși.
‎Da, pe vremuri mai făceam un efort.
‎- Îmi plac ținutele vintage. ‎- Le ador.
‎- Doar că… ‎- Ajustate-evazate?
‎- Da. ‎- Da.
‎- Îmi plac hainele ajustate, o siluetă… ‎- Da.
‎Săptămâna asta vreau s-o redescoperim ‎pe Sarah care a avut acest vis măreț.
‎Să știi că-mi place foarte mult ‎localul tău.
‎- Mulțumesc. ‎- E vesel.
‎- Mersi. ‎- Luminos.
‎Dă-ți jos bereta! Vreau să văd.
‎- Vrei s-o faci tu? ‎- E voie?
‎E înghesuială mare acolo.
‎Draga mea!
‎Când i-am văzut părul de sub beretă, ‎lumea a încremenit.
‎Spune-mi!
‎Ți-l decolorai și nuanțai, ‎apoi adăugai un strop de mov, de albastru.
‎Da, când încercam să mi-l las lung, ‎mă gândeam să fac ceva distractiv,
‎apoi ajungeam să-l urăsc ‎și-l abandonam.
‎Când ți-ai spus ultima oară…
‎„Squee-ul meu dă pe dinafară.”
‎Să tot fie ceva timp.
‎Și n-am mai făcut nimic. ‎Probabil ca mulți alții.
‎O să ne ocupăm de tine.
‎Manichiură, pedichiură, ‎ca să te îndrăgești un pic.
‎N-am făcut așa ceva niciodată.
‎- Știu. ‎- În viața ta? Doamne!
‎Se pare că ești gata să încerci ‎marea frumuseții cu degetul
‎și poate chiar să plonjezi în ea.
‎Cu plăcere!
‎Delicios!
‎Unde-i înghețata?
‎Aș vrea să aflu de la tine ‎ce experiență ai avut
‎ca americancă de origine asiatică ‎în Austin, Texas?
‎Mâncarea e principala mea legătură ‎cu cultura asiatică.
‎Unii nu înțeleg întru totul ce facem.
‎Nu pricep de ce nu putem servi ‎înghețată de vanilie, punct.
‎Le zici: „Vanilia e minunată. ‎Dar la fel e și ‎ube‎ sau susanul negru.”
‎Când a început pandemia, ‎am știut că aveau să apară probleme
‎când președintele vorbea ‎despre „gripa chinezească”,
‎iar uneori oamenii te desconsideră.
‎- Da. ‎- Am trăit asta cu vârf și îndesat.
‎Ne-au furat firma, ‎decorațiunile de Crăciun.
‎- Cineva a spart ușa. ‎- Așa.
‎Pe vremuri era din sticlă, ‎apoi am decis din precauție
‎să o înlocuim cu oțel.
‎Înțeleg.
‎- Tot felul de probleme. ‎- Așa.
‎Și acum, cum te simți?
‎Pur și simplu… copleșită.
‎- Da. ‎- Da.
‎Mă bazez mult pe Kelly. ‎E o prietenă foarte bună.
‎Dar lumea nu înțelege. ‎Suntem doar noi trei.
‎Și eu pur și simplu…
‎Am dat totul pentru locul ăsta.
‎- Cât timp ai pentru tine? ‎- Nu prea mult.
‎Draga mea! Trebuie să te îmbrățișez.
‎- Bine faci. M-ai făcut să plâng. ‎- Știu.
‎Vom găsi împreună timp pentru tine, ‎ca să-ți revii.
‎Mulțumesc.
‎Înainte de a începe,
‎ce părere aveți voi două ‎despre ce va urma?
‎Sunt nespus de bucuroasă pentru Sarah.
‎Mi-am dorit ca lumea să vadă ‎ce grozavă e.
‎- Te iubesc. ‎- Și mai mult de-atât!
‎Înainte de a începe, ‎spunem „squee” cu toții?
‎Unu, doi, trei!
‎Squee!
‎- Ia-ți la revedere, fiindcă vii cu noi! ‎- Pa!
‎Vreau să îmbunătățim Squee,
‎ca să nu fie un spațiu ‎doar pentru echipa lui Sarah,
‎ci și pentru clienți.
‎Prezentarea e importantă.
‎Nu sugerez ca Sarah să poarte ‎o ținută de bal.
‎Dar vreau să se simtă puternică, ‎să fie cu adevărat chipul companiei.
‎Eu vreau să-i arăt lui Sarah
‎cum poate avea o relație durabilă ‎cu părul ei.
‎Ca să se simtă frumoasă
‎și să nu-și mai acopere părul cu basca
‎pentru că și l-a nenorocit cu chimicale.
‎E clar că își înțelege produsul.
‎Dar vreau ca Sarah să ajungă ‎să coopteze pe cineva să o ajute,
‎pentru ca ea să poată face alte lucruri.
‎Sarah se simte copleșită
‎și e foarte important să înțeleagă
‎că poate cere ajutorul comunității.
‎Vreau să știe că nu e singură.
‎ZIUA 2
‎COACE PÂNĂ SE FACE
‎RESPIRĂ!
‎- Am ținut să petrecem un timp împreună. ‎- Mulțumesc.
‎Fiindcă vreau să mă asigur ‎că pornești pe acest făgaș
‎pregătită pentru a primi totul ‎într-o manieră pozitivă.
‎Cu toții merităm ca lumea să știe ‎cum ne simțim și de ce avem nevoie.
‎Și pare-se că tu nu ai avut parte ‎de experiența asta,
‎să poți vorbi ‎de sentimentele și nevoile tale.
‎Nu prea. Adică, eu…
‎Am crescut într-o familie… ‎Nu vorbim despre ce simțim.
‎Fiecare își vede de ziua lui…
‎- Da. ‎- Și așa merge treaba.
‎Mi-ai spus ieri ‎că uneori te simți copleșită.
‎- Da. ‎- Înțeleg.
‎La ce te gândești? Te-ai emoționat.
‎E greu. Ideea e…
‎Doar că…
‎Am nevoie de ajutor.
‎Am nevoie de cineva…
‎Doar faptul că ești aici…
‎Este…
‎Nu vreau să vărs totul ‎pe Michael și Kelly întruna.
‎Dar nu simt că am pe altcineva ‎cu care să vorbesc.
‎Vreau să te ajut să vezi ‎cum poți obține acest sprijin.
‎În restaurantul de alături ‎e un domn pe care vreau să ți-l prezint.
‎- Bine. ‎- E un om de afaceri de succes.
‎Are mai multe restaurante
‎și a avut o experiență ‎foarte asemănătoare cu a ta.
‎- Vreau să-l cunoști. ‎- Bine.
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎- Am plâns întruna. ‎- Nu-i nimic.
‎Mulțumesc.
‎Sarah.
‎- Bună! ‎- Amicul meu, C.K.
‎- Încântat. ‎- Asemenea.
‎- Pot să te așezi acolo. ‎- Bine. Mersi.
‎Cunosc localul tău.
‎Am mâncat ‎taiyaki‎ de acolo.
‎- Bine. ‎- E foarte bun.
‎- Mulțumesc. ‎- O raritate.
‎- Mă bucur că ți-a plăcut. ‎- Și normal.
‎C.K. Chin e respectat în branșă.
‎El înțelege prin ce trece Sarah.
‎Ca întreprinzător asiatic, ‎a avut o experiență similară.
‎E timpul ca Sarah să vadă că nu e singură.
‎După mine, mâncarea e cel mai bun liant.
‎Am aici un restaurant chinezesc, Wu Chow.
‎- Îmi place. ‎- Mulțumesc. Poartă numele bunicii și…
‎Dar un motiv important ‎pentru care l-am deschis
‎a fost că am vrut să le prezint ‎celor din Austin cultura mea.
‎Oricât de diferit aș arăta sau m-aș simți, ‎orice ar fi,
‎când împărțim mâncarea ‎și cineva spune că e delicioasă,
‎e o punte către acea persoană.
‎- Da. ‎- Avem ceva în comun.
‎Exact așa m-am simțit și eu.
‎Identitatea localului ‎se suprapune cu a mea…
‎- Eu fac meniurile. Da. ‎- Ești tu.
‎Am lansat OMG Squee din casa noastră.
‎Cred că toate localurile bune încep așa.
‎OMG Squee oferă multe produse ‎față de care mă simt nostalgică.
‎Îmi amintesc de copilăria mea.
‎La școală aveam o prietenă filipineză ‎și mâncam ‎Halo-Halo‎ la ea acasă.
‎Îmi amintesc că mergeam la o băcănie ‎cu produse asiatice.
‎- Așa e. Da. ‎- Și mă cuprinde nostalgia.
‎Am vrut și să ofer produse ‎pe care nu le-am găsit altundeva,
‎lucruri pe care alții nu le aveau.
‎Îmi place să explic ‎ce gust are susanul negru, de pildă.
‎Când ne-am mutat din casă, ‎am funcționat într-o cafenea,
‎iar când ei s-au mutat, ‎a trebuit să ocupăm tot spațiul.
‎- Înțeleg. ‎- Și nu eram pregătiți.
‎- Deci ori ești gata, ori închizi. ‎- Așa e.
‎Știu cum e.
‎Da. Am făcut ce am putut, ‎am construit totul pe rând.
‎Trei persoane duc în spate tot.
‎- A fost greu. ‎- Da.
‎Se poate argumenta că e frumos ‎atunci când faci ceva dificil.
‎Când m-am mutat aici, ‎a fost foarte greu.
‎A fost copleșitor, nu știam ce făceam, ‎cum aveam să procedăm.
‎Dar ne-am agățat cu entuziasm ‎de ideea că puteam reuși,
‎că eram destul de buni ‎și de pasionați.
‎După 30 de secunde cu tine, ‎văd că ești pasionată.
‎Nimeni nu vorbește ‎despre semințele de susan…
‎- Îmi plac. ‎- …cu atâta drag.
‎Când mi-am găsit grupul de gastronomi… ‎Vorbeam despre sare.
‎„Ce de tipuri de sare! ‎Avem ‎fleur de gris,‎ grozav!”
‎Și toți ne priveau de parcă eram smintiți. ‎Dar ăsta-i adevărul.
‎E bine să ai pe cineva care te înțelege.
‎- Da. ‎- Așa e.
‎Dacă e prea greu, cere ajutor!
‎Cât de des ceri ajutorul cuiva, ‎în afara celor doi colegi?
‎N-am cui să cer ajutor.
‎Acum mă ai pe mine.
‎Faci parte din comunitate. Și te integrezi ‎în ea cel mai rapid comunicând.
‎Dacă ai un restaurant preferat, ‎află cine e bucătarul
‎și spune-i că o să-i duci mâncarea ta.
‎Fiindcă asta facem unii pentru alții.
‎Când noi, bucătarii, ne vizităm, ‎încercăm să ne omorâm.
‎Ne bombardăm reciproc cu mâncare, ‎fiindcă e limba pe care o vorbim cu toții.
‎Tu ai decis într-o zi ‎că vrei să gătești pentru alții.
‎Ești de-a noastră. Ești aici.
‎Ai un produs grozav ‎și vrei să fie mai bine, mai mult,
‎iar asta înseamnă că faci parte ‎din grupul nostru. Nu uita asta!
‎De-aia îmi plac contactele astea.
‎C.K. a acceptat cu generozitate ‎să te ajute.
‎Ca să poți vorbi cu cineva ‎despre trăirile tale.
‎Fiindcă dacă le ții în tine, ‎te vei sufoca.
‎Sunt de acord. Da.
‎Îți mulțumesc că mi-ai spus cum vezi tu ‎lucrurile prin care trec și eu.
‎Pentru Sarah, gătitul era o bucurie.
‎Dar pe parcurs, cu toată agitația, ‎bucuria s-a stins.
‎E momentul să înțeleagă
‎că atunci când e copleșită ‎și are nevoie de sprijin,
‎sunt oameni cu care poate vorbi ‎și care s-o ajute.
‎Cu toții avem ceva în comun, ‎ne obsedează munca.
‎Întotdeauna e de lucru. ‎Chiar și în clipa asta.
‎- Dar și asta e important. ‎- Da.
‎Trebuie să îți faci timp ‎pentru asta și pentru tine.
‎Mulțumesc.
‎ZIUA 3
‎OPREȘTE-TE ȘI MIROASE FLORILE
‎Umezeala asta!
‎E greu. Eu am bucle…
‎Asta e problema mea. ‎Părul meu e foarte buclat.
‎E foarte des și e dificil să îl usuc.
‎- Da. ‎- E un întreg proces.
‎- Te încântă cumpărăturile? ‎- Nespus.
‎Sarah apreciază lucrurile vintage.
‎Îi plac ținutele anilor '50, '60,
‎îi plac ținutele ajustate-evazate, ‎în stilul OMG Squee.
‎Știu exact ce să fac cu ea, ‎dacă asta o interesează.
‎Spune-mi ‎cât de des ieși la cumpărături și unde!
‎În general, ies la cumpărături pentru mine
‎cam o dată pe an.
‎Nu fi timidă! E de înțeles.
‎Mulți oameni nu au timpul ‎sau banii disponibili,
‎mai ales ca întreprinzător.
‎Acum, spune-mi despre corp!
‎- Am fundul foarte mare. ‎- Bine.
‎- Vrei să te întorci, te rog? ‎- Bine.
‎Ai un fund foarte frumos.
‎Mulțumesc. Speram să spui asta.
‎Îmi plac fundurile durdulii. ‎Da, ai un fund frumos.
‎Da, numai că găsesc cu greu ‎haine care să-mi vină.
‎Bine.
‎De când cu restaurantul, ‎greutatea mea a variat foarte mult.
‎- Așa. ‎- La început am fost foarte stresată.
‎Cred că am slăbit vreo 20 de kilograme ‎în cam cinci săptămâni.
‎Așa deci.
‎Iar când a venit COVID, ce mai, ‎le-am pus la loc.
‎- Da. ‎- Deci găsesc haine cu greu.
‎Da. De-aia e mai degrabă legat ‎de cum te simți.
‎- Vrem să ajungi să fii fericită. ‎- Da.
‎- Uită-te în oglindă! ‎- Bine.
‎Bine. Așa.
‎Ai tricoul ăsta larg pe tine, ‎care atârnă cam jos.
‎Mi-ar fi plăcut ‎dacă era un pic mai strâmt.
‎Ai o siluetă minunată.
‎- Mersi. ‎- Dar așa, o ascunzi.
‎Azi voi încerca ‎să te fac să n-o mai ascunzi.
‎Vreau să intru în localul tău ‎și să-mi fie clar că tu ești șefa.
‎- Da. ‎- „E afacerea ei și știe că e supertare.”
‎Hai s-o arătăm!
‎Ți-am pus deja câte articole în cabină.
‎- Le probezi. ‎- Așa.
‎Chiar dacă nu crezi că-ți vin, ‎încearcă-le, nu e nicio problemă.
‎- Sună grozav. ‎- Minunat. Cabina de probă e aici.
‎E clar că Sarah are rețineri ‎legate de corpul ei
‎și nu mă așteptam la asta, să fiu sincer.
‎- Ești gata? ‎- Sunt gata.
‎Ascunde părțile care o deranjează.
‎Bine!
‎- Rămâi pe loc! ‎- Bine.
‎O să te rog să faci ceva controversat.
‎N-am văzut… Habar n-am ce ai sub beretă.
‎- Pot să văd? ‎- Sigur.
‎- Da. ‎- E mult păr.
‎- E mai lung decât mă așteptam. ‎- Da.
‎Am mult păr.
‎Aș vrea să știu ce părere ai.
‎- Rochia e drăguță. ‎- Da.
‎Partea de sus îmi place cel mai mult.
‎- Bine. ‎- Fusta, așa și așa.
‎Mai bine ceva mai scurtă? Mai evazată?
‎Poate mai scurtă.
‎Da? Ridic-o puțin pe picior!
‎Tu… Îmi place. ‎De regulă le porți deasupra genunchiului?
‎- De obicei, chiar pe genunchi. ‎- Bine de știut.
‎- Deci, ceva mai scurtă. Da. ‎- Bine.
‎Când cumpăr haine vintage, ‎întotdeauna mă aștept să le ajustez.
‎- Sigur. ‎- Nu-ți vin perfect.
‎- Asta se rezolvă. ‎- Îmi place partea de sus.
‎Și mie.
‎Combinată cu jeanși, ‎probabil că aș purta-o întruna.
‎Îmi place când cineva nu spune „da” ‎automat. Nu am astfel de oameni în jur.
‎Boarfă!
‎Scuze că vorbesc așa!
‎- De ce zici asta? ‎- Ai ascuns așa ceva?
‎Arată-mi fundul!
‎Da.
‎- Mă simt înaltă. E bine. ‎- Foarte.
‎Dacă ar fi să aleg, ‎nu le-aș combina pe astea două,
‎ci aș purta asta cu altceva.
‎E un costum de baie.
‎N-am găsit altceva mai sumar ‎prin comparație cu ce porți de regulă.
‎Dar voiam să vezi ce corp grozav ai.
‎- Mulțumesc. ‎- Și vreau să vezi ce văd eu.
‎Îmi place s-o văd cum se privește,
‎fiindcă își dă seama pentru prima oară ‎după mult timp
‎că are un corp minunat.
‎O ultimă ținută. Vrei să ieși, te rog?
‎- Foarte drăguță! ‎- Mersi.
‎- Bine. Am o beretă diferită pentru tine. ‎- Doamne!
‎Am dat-o la brodat.
‎- Te rog s-o încerci! ‎- Bine.
‎Sper să-ți vină.
‎E foarte drăguță, nu?
‎- Da. Foarte. Mulțumesc. ‎- Îmi place mult! Cu plăcere.
‎Am vrut să vezi ‎că micile schimbări pot face o diferență.
‎Dacă te-aș vedea servind în ținuta asta ‎la restaurant,
‎mi-ar fi clar că tu ești șefa.
‎Îmi place mult.
‎- Bine. ‎- Da.
‎- Am ajuns, draga mea. După tine! ‎- Mersi.
‎Ne întâlnim cu unul dintre favoriții mei,
‎Antoni Porowski!
‎- Antoni, ce bine-ți stă! ‎- Uită-te la ea!
‎Arăți foarte drăguț!
‎- Bună! ‎- Foarte drăguț! Îmi porți șorțul.
‎Da, am copt toată ziua de unul singur.
‎Nu, glumesc. Kelly a fost aici.
‎Mi-a spus că ești o artistă, ‎o perfecționistă,
‎dar că îți trebuie timp ‎până să ai încredere în cineva.
‎- Cam așa e. ‎- Da.
‎Așa că tu vei fi profesoara, ‎iar noi, elevii.
‎- Văleu! Bine. ‎- Da.
‎Sarah e o perfecționistă ‎fiindcă e o adevărată ‎artiste.
‎- Chiar e. ‎- Artistă.
‎Dacă ești singura tehniciană din firmă, ‎nu te poți extinde.
‎Nu poți depăși anumite limite. ‎Dar dacă poți delega sarcini altora,
‎vei ieși din bucătărie ‎ca să te ocupi de firmă.
‎- Da. Sunt gata să merg mai departe… ‎- Da.
‎- …fără să fiu aici. ‎- Bine.
‎Petrece mult timp perfecționând tehnica ‎cu fiecare gogoașă.
‎Eu vreau doar să-i arăt ‎că poate preda ștafeta.
‎Și credem că se poate.
‎Eu m-am învățat totul. ‎Am făcut toate greșelile posibile.
‎Minunat. O să-ți arătăm și altele.
‎Da. Bine, să începem!
‎Deci, dacă decorați ca mine, căpșuni, ‎puțină glazură deasupra.
‎- La fel și cea cu lămâie? ‎- Pe-aia o fac urs, de regulă.
‎Îmi plac urșii.
‎Ce fac de obicei ‎este să aplic puțină ciocolată albă
‎pentru a lipi urechile.
‎- Distanța asta e bună? ‎- E cam aproape, dar merge.
‎Înmoaie-le. Doar un pic, la suprafață.
‎N-am făcut-o doar un pic, dimpotrivă.
‎Am văzut-o pe-a ta și m-am mai liniștit.
‎După cum se vede, nu-i ușor ‎să decorezi o gogoașă.
‎Ursul ăsta are o personalitate super.
‎- Mama lui îl place. ‎- Mama lui!
‎Probabil că în sinea ei ‎e foarte dezamăgită.
‎Țipă. Dar sper să aprecieze ‎efortul și intenția.
‎Vă ajut să vă îmbunătățiți ‎tehnica de aplicare.
‎- Da. ‎- Te rog!
‎Luați punga,
‎nu vrem prea multă cremă în ea, ‎să nu vă forțați încheietura.
‎Și aplicați crema așa.
‎- Tu pui mai multă. ‎- Da.
‎Și așa!
‎Timpul e un ingredient cheie când coci.
‎- Da. ‎- Să aștepți să se întărească.
‎Să aștepți ‎ca lucrurile să facă ce trebuie.
‎E clar că vrea să-i învețe pe alții ‎și că o încântă produsul.
‎Nu-mi vine să cred că s-a apucat de copt ‎doar de când cu OMG Squee.
‎Nu că mă dau mare, ‎dar asta mi-a ieșit super.
‎Aia e foarte drăguță!
‎- Deci pot. ‎- Sunt mândră de tine.
‎Ai fost o educatoare ‎foarte răbdătoare și înțelegătoare.
‎- Mulțumesc. ‎- Oricine învață de la tine are noroc.
‎- Astea se pot împacheta. ‎- Absolut.
‎Deci m-am gândit să le împachetăm
‎și să vizităm câteva firme din zonă, ‎să le guste.
‎- Bine. ‎- Știi?
‎Parte din integrarea în comunitate.
‎- E super planul. ‎- Trebuie să le vindem.
‎Eu și Sarah ne ducem cu ele, ‎tu faci curat.
‎Mersi, Tanny! Pa!
‎- Mulțumesc, Sarah! ‎- Pa! Mersi!
‎- E distracție. ‎- Nu-i așa?
‎Ce aventură!
‎Sarah are un produs incredibil ‎pe care l-a tot perfecționat.
‎Acum trebuie să-l arate lumii.
‎Avem multe arome de inspirație asiatică,
‎precum și texane, ‎că eu sunt din partea locului.
‎E o bună ocazie ‎de a întâlni întreprinzători locali,
‎de a-și promova produsul și a se prezenta.
‎Bună!
‎Ce drăguțe sunt!
‎- Mersi. ‎- Da.
‎În plus, nu prea vede oamenii gustându-le,
‎ori asta e toată ideea.
‎- E foarte bună! ‎- Vrea să aducă bucurie.
‎- Mi-a făcut plăcere. ‎- Și mie.
‎- O zi bună! ‎- Mersi, la fel!
‎Vreau ca Sarah să aibă succes, ‎să aducă bucurie și altora, nu doar nouă.
‎A mers bine. Te pricepi.
‎Da, mă bucur.
‎Să ieșim în lume cât mai mult.
‎ZIUA 4
‎LASĂ GRIJILE, IA O GOGOAȘĂ
‎- Am adus tapetul. ‎- Grozav!
‎Voiam să vi-l arăt.
‎- Oare o să-i placă? ‎- Da.
‎- Vreau să văd entuziasm. ‎- Iată!
‎Să scăpăm de asta!
‎Cred că o să-i placă lui Sarah.
‎Haide! Nu vrem ploaie!
‎- Am spus-o cu tot dragul. ‎- Nicio grijă!
‎- Ce toarnă! Am reușit. ‎- Bună!
‎PACE, IUBIRE, BETTY
‎- Pe aici! ‎- Bine.
‎- Ia loc! ‎- Mersi.
‎Sarah, cine ți-a dat voie ‎să fii așa de drăguță?
‎Îmi dai tu?
‎- Da. ‎- În regulă.
‎Dar nu era nevoie, ‎fiindcă ți-ai dat-o singură.
‎- Bună, scumpi. ‎- Bună!
‎Mă bucur mult să te văd.
‎- Pe mine sau capul meu? ‎- Pe tine și capul tău.
‎Bun, am câteva idei. ‎Pe vremuri aveai breton, nu?
‎Da, în general, da.
‎Ajută. În felul ăsta, te poți aranja ‎chiar dacă n-ai timp.
‎- Da. ‎- Lucrezi cu el atunci.
‎- Și restul îl bagi sub beretă. ‎- Da.
‎Așa că o să mă apuc de treabă. ‎Trecem la subiect.
‎Da, am mult păr.
‎Îți place că ești întotdeauna în spate?
‎- Nu întotdeauna… ‎- Acum, n-ai ce face, nu?
‎- Așa e. ‎- Am impresia că te epuizezi.
‎Mă întreb ce putem face ca să ai parte ‎de ce te bucură mult?
‎Da. Cred că o să trebuiască ‎să mai angajez oameni.
‎E greu să mă detașez
‎după ce am lucrat atât ‎ca să ajung la nivelul ăsta,
‎dar sunt gata să arăt altora ce să facă,
‎pentru ca eu să pot crea, cum îmi place.
‎Îmi place mult!
‎Ce păr drăguț! Nu se poate așa ceva!
‎- Mulțumesc. ‎- Sigur.
‎Vreau să-i arăt că poate avea o coafură ‎superbă, ce nu cere mult efort
‎și care o face să arate și de viață, ‎și profesionistă, și o tipă șic. Da!
‎Da.
‎Tot așa!
‎Mă bucur să pot să lucrez.
‎Vrei să facem prima manichiură?
‎Serios? N-am mai făcut asta.
‎Știu! Am adus o manichiuristă grozavă!
‎Îngrijește unghii ca nimeni alta.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Eu sunt Paige.
‎- Bună! Sarah, încântată. ‎- Și eu.
‎O iubim pe Sarah. E tare drăgălașă.
‎Sarah e o artistă, efectiv.
‎Merg la brutăria ta adeseori.
‎- Doamne, chiar? ‎- Nemaipomenit.
‎Da. M-am dus chiar și pe viscol.
‎- Serios? ‎- Ningea.
‎- „Nu-mi pasă. Mă duc.” ‎- Pentru gogoașa cu lămâie?
‎Da, e favorita mea. ‎Și ceaiul Hong Kong cu lapte.
‎- E favoritul meu. ‎- Și al meu.
‎S-o facem!
‎Mersi, scumpi!
‎Și am impresia ‎că avem aceleași gusturi. Deci…
‎- E prima mea manichiură. ‎- Din viață?
‎- Da. ‎- Termină!
‎- Nu se poate! ‎- Ba da.
‎Am tot respectul ‎și admirația pentru ce a făcut Sarah.
‎S-a zbătut atât de mult
‎și am vrut să se relaxeze ‎și să se distreze la salon
‎și să se simtă superbă.
‎Văd că n-am uitat să coafez ‎în timpul carantinei, slavă cerului!
‎Ce e părul ăsta? Un moment! ‎Ce e? O ocazie!
‎Să facem din el un păr superb ‎care să-i pună în lumină personalitatea.
‎- Bine. Pot să-ți arăt. ‎- Bine.
‎Trei, doi, unu.
‎Glumesc. Doamne!
‎Nu-i haios.
‎- Doamne! ‎- Bine, hai sus!
‎- E frumos! ‎- Draga mea!
‎Părul ăsta spune ‎„Sunt pusă pe flirtat și-s de viață!”
‎„Dar fac și cele mai bune gogoși ‎din câte și-a imaginat cineva în Austin.”
‎- Arată foarte bine. ‎- Nu?
‎- Și unghiile tale! ‎- Știu.
‎O coafură simplă, superbă, ‎actuală, modernă,
‎e OMG Squee!
‎Mersi mult de tot.
‎ZIUA 5
‎MERSI FOARTE MOCHI
‎- Ești nerăbdătoare? ‎- Da.
‎- Bun venit în căminul nostru. ‎- Mulțumesc.
‎Uită-te la părul ei!
‎Arată așa de bine!
‎- Frumoaso! ‎- Bună!
‎- Doamne! ‎- E minunat!
‎- Bună! ‎- Doamne! Tricoul meu.
‎- Ce altceva? ‎- Îți pune pectoralii în evidență.
‎Îmi plac complimentele cu pectorali.
‎Nu e o coafură nemaipomenită?
‎- Îmi place bretonul buclat. ‎- Nu?
‎- Îmi place mult. ‎- E drăguț.
‎E incredibil!
‎- Îmi place mult. E drăguț. ‎- Doamne!
‎Vrea cineva o limonadă, ‎un ceai cu gheață sau un cocteil?
‎Sigur, ce vrei tu să faci. Da.
‎- Ieșiți și vi le aduc eu! ‎- Perfect!
‎Bun venit la noi acasă!
‎- Mersi. ‎- Cu plăcere.
‎- E liniște aici, nu? ‎- Foarte plăcut.
‎Mă bucur că ești aici.
‎Deci mă mut la voi.
‎- Mulțumesc. ‎- Mersi.
‎Îmi place că poți tricoul meu.
‎E favoritul meu.
‎- Pentru mutarea mea aici! ‎- Noroc!
‎- Mersi. ‎- Și pentru săptămâna ta bună!
‎Chiar că a fost bună.
‎Cum i-am spus și lui Kelly, ‎n-au crezut mulți în mine.
‎- Așa că trebuie s-o fac eu. ‎- Da.
‎Încrederea în tine te-a adus aici,
‎dar sper că îți dai seama ‎și că e o comunitate care vrea să te ajute
‎și te rog să ții minte ‎că le poți cere ajutorul.
‎Înțeleg că nu pot ajunge singură ‎acolo unde îmi propun.
‎Simt că sunt gata.
‎Noi vom crede în tine.
‎- Da. ‎- Mersi.
‎Bună, scumpi!
‎Bun venit în salonul nostru ‎de frumusețe!
‎Aș vrea să te împrospătez un pic, ‎un tratament de cinci minute.
‎- Bine. ‎- În regulă?
‎- Grozav! ‎- Bine.
‎Și știi care e partea nemaipomenită?
‎Toate astea sunt ale tale!
‎- Serios? ‎- Da.
‎Doamne! Mulțumesc.
‎Ar trebui să-ți ajungă multă vreme.
‎- Super. Bine. ‎- Da!
‎Să dăm jos ochelarii!
‎- Bine. ‎- Așadar…
‎Ăsta mă obsedează. ‎E un ser de ten cu SPF 40.
‎- Minunat! ‎- Vei folosi degetele.
‎Masează-l până intră în piele!
‎Ce bine arată unghiile tale, nu? ‎Ne obsedează?
‎Tare drăguțe.
‎Începe să se vadă modelul din tine. Bine.
‎- Bine. ‎- Acum, un strop pe obraz.
‎Bine.
‎O scuturi, să nu dai prea mult, ‎și zâmbești.
‎Doar pomeții, iar apoi spre spate.
‎Bine.
‎Apoi, niște gel pentru sprâncene.
‎Arăți minunat, nu?
‎Asta e tot ce am făcut.
‎Ser, pomeți, sprâncene.
‎- A durat două minute. ‎- Așa e.
‎Acum, buzele.
‎Uneori, niște buze de un roșu aprins ‎sunt tot ce trebuie. Știi?
‎Bine, strânge-le!
‎Momentul adevărului.
‎Mulțumesc.
‎Foarte drăguț!
‎Îmi plac buzele.
‎Cât de mult iubim tot?
‎Vorbeați despre iubire ‎și mi-am zis că trebuie să intru.
‎- Buze roșii? ‎- Da.
‎Foarte frumos.
‎- Te iubesc. ‎- Și eu pe tine.
‎- Du-te! Bună treabă! ‎- Mersi.
‎Bine, draga mea.
‎Mai știi că spuneam ‎că nu trebuie să stai tot în spate?
‎- Că trebuie să vorbești cu clienții? ‎- Da.
‎Vreau să ai o înfățișare ‎pe măsura ta,
‎ce să inspire încredere de sine: ‎„Produsul meu e super.”
‎„Am personalitatea.”
‎- „Și arăt bine.” ‎- Bine.
‎În regulă. Sunteți gata?
‎- Da, Tan! ‎- Da.
‎- Un pic de Texas… ‎- Jonathan a amuțit.
‎Pentru prima oară!
‎- Picioarele, fața, părul. ‎- Știu!
‎- Bulanele astea? ‎- Da!
‎Da, fată!
‎- Tu cum te simți? ‎- Minunat!
‎- Da? ‎- Da.
‎Le-aș purta zi de zi.
‎Mă bucură nespus asta!
‎O ultimă toaletă!
‎- Gata? ‎- Da!
‎Bine, Sarah.
‎- Da. ‎- E perfectă pentru tine!
‎Ești atât de elegantă! ‎Ai fi acasă printre modele.
‎Cine ești tu?
‎Pac! Da.
‎Tan, îmi place mult ținuta.
‎Și mie. Mersi!
‎Și acum, la noua brutărie!
‎- Bine. ‎- Mergem?
‎- Da. ‎- Conduc eu.
‎Facem lobby pe lângă Elon Mask, ‎să investească în extinderea firmei?
‎Uită-te la ea!
‎- Nu mai pot de nerăbdare! ‎- Da.
‎Cică e criză de ceai ‎boba‎.
‎- Încă o oportunitate pe piață. ‎- Știu.
‎Stai la colțul străzii și strigi ‎„‎Boba‎, gogoși ‎mochi.”
‎„Boba” înseamnă sâni mari în chineză.
‎Deci aș sta la colțul străzii așa.
‎Ne apropiem?
‎- Mai e un minut. ‎- Super.
‎- Trebuia să te legăm la ochi… ‎- Alo!
‎O legăm la ochi! Bine. Așa.
‎O-M-G!
‎- Oh my God! ‎- Oh my God.
‎- OMG Squee! Numele ăsta… ‎- Nu-i așa?
‎Vezi cum reacționăm? Așteaptă numai!
‎Sigur nu poți să vezi?
‎- Îți văd pantofii. Atât. ‎- Bine.
‎Bine. Gata?
‎Trei, doi, unu.
‎- Squee! ‎- Squee!
‎- Doamne! ‎- Nu-i așa?
‎Nu?
‎Acum se vede OMG Squee!
‎- Da, avem o firmă! ‎- Se vede de departe.
‎Copertină, ca să țină umbră.
‎- Mersi. ‎- Lampioanele.
‎- Îmi place că le-ai păstrat. ‎- E nemaipomenit.
‎E foarte drăguț.
‎Doamne!
‎- Minunat! ‎- Da!
‎Priviți vitrina!
‎Acum ai vitrine. ‎Aici e locul pentru preparate.
‎Acum e mult loc aici.
‎- Nu-i așa? ‎- Grozav!
‎- Acolo e neonul făcut de tine. ‎- Da.
‎Îmi place.
‎Dușumea nouă de marmură.
‎E minunat.
‎- Îmi place mult tejgheaua. ‎- Nu?
‎Mulțumesc, Bobby.
‎Îți cunoști produsele mai bine decât mine,
‎dar cred că gogoșile astea ‎mochi ‎au un mare potențial.
‎Așa că am contactat Goldbelly.
‎E o platformă minunată unde toată lumea, ‎de la maeștri bucătari la artizani,
‎poate să vândă produse în țară.
‎Au vizitat site-ul tău ‎și sunt entuziasmați,
‎iar dacă e ceva ce te interesează,
‎vor să te ajute pas cu pas.
‎Mersi.
‎Sper că nu înseamnă ‎că le faci tu pe toate, ci aduci ajutoare.
‎- Mulțumesc, Antoni. ‎- Cu plăcere!
‎Îți sunt recunoscătoare.
‎O nebunie!
‎- Doamne! ‎- Surpriză!
‎- Doamne! ‎- Îmi plac buclele tale!
‎- Ce părere ai? ‎- E minunat. O nebunie.
‎Locul promitea deja.
‎Ea avea deja idei grozave.
‎Dar sper că săptămâna asta, ‎Sarah și-a amintit
‎de ce s-a apucat de afacerea asta ‎și de ce-i place
‎și că i-am dat un imbold spre viitor.
‎Da.
‎Faptul că sunteți aici înseamnă mult,
‎căci ajută să știi că și alții cred ‎în ce facem aici.
‎- Așa e. ‎- Credem în tine!
‎- Credem. ‎- Mulțumesc.
‎Înainte de a pleca, pot să vă rog ceva?
‎Unu, doi, trei.
‎OMG Squee!
‎Bine! E timpul să plecăm.
‎Mulțumesc mult de tot.
‎Vreau ca Sarah să știe ‎că poată să ceară ajutor.
‎Credem în tine.
‎- Mulțumesc. ‎- Zău!
‎Așa va lua legătura ‎cu oameni care vor s-o ajute,
‎dar va avea timp și să facă ce-i place.
‎- Pa, te iubim! ‎- Pa!
‎Pa!
‎Am un anunț!
‎Gogoși de la OMG Squee!
‎Mi-a fost dor de cele cu lămâie ‎de când am plecat.
‎- E greu să te ocupi de o mică afacere. ‎- Îmi place.
‎Mai ales în vremuri grele, ca anul ăsta.
‎Trebuie să-ți amintești ‎că fiecare element contează,
‎inclusiv propria ta persoană.
‎Să fii gata să schimbi, să te adaptezi ‎și să ai încredere în oameni.
‎Totul arată delicios!
‎- Nu că mă laud, dar așa e. ‎- E greu să decid.
‎Și pentru toate divele întreprinzătoare ‎care trec prin vremuri grele…
‎Aș vrea o Jonathan Van Ness.
‎Da, scumpi!
‎Te iubesc.
‎Da!
‎Uitasem ce bune sunt. Doamne!
‎- Foarte bune. ‎- Gustoase.
‎Aroma ta favorită?
‎Lămâie.
‎Căpșuni.
‎Căpșuni, nu lămâie?
‎- Mulțumesc. ‎- Mă bucur că te-am văzut.
‎Și eu.
‎- Acum vreau o gogoașă. ‎- Și eu.
‎- Mergem să luăm? ‎- Hai!
‎- Minunat. ‎- Bine.
‎#SFATTAREQE
‎SECRETUL TALIEI
‎Știm cum e la cumpărături
‎când ți-e lene să probezi ceva. ‎Am o soluție.
‎În loc să probați blugii sau fusta,
‎puteți măsura dacă vă vin pe talie ‎punându-i în jurul gâtului.
‎Știu, dar zău că merge.
‎Dacă vă cuprinde gâtul ‎și capetele se ating ușor,
‎atunci vă vine bine pe talie, ‎și o să vă dovedesc asta.
‎E bună, nu?
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu