SERIÁL NETFLIX
Koho máme tento týden?
Pomáháme Sarah Limové.
Je jí 36 let a je z Texasu.
Ahoj, Bertho.
Je to majitelka, provozní a pekařka v OMG Squee,
asijském pekařství, kde nabízejí nejrůznější mňamky.
Pekařství?
Jak se to vyslovuje? OMG Squee?
Jako panebože, kvík!
- Squee? - Kvík.
Kvík!
Kvík.
To je strašný. Neumím to na povel.
V OMG Squee nabízíme Asií inspirované sladké pečivo
v podobě zvířátek, třeba koček, koal, pand,
corgiové jsou oblíbení, vlastně všechno s obličejem.
Nominovala ji její zaměstnankyně a kamarádka Kelly.
Ahoj, mám tě ráda.
Tak zatím.
Nominovala jsem Sarah, protože má ohromný potenciál.
Všechno se naučila sama a potřebuje jenom trochu pomoct,
aby dosáhla zaslouženého úspěchu.
Sarah se o stará o většinu pečení a zdobení sama,
a úplně na sebe přestala dbát.
Dobře.
O vlasy se moc nestarám.
Většinou si je umyju a na mokré hodím čepici.
Sarah má barety ve všech barvách.
Jakákoliv barva vás napadne, ona ji má.
Miluju barety, cítím se v nich jak Emily in Paris.
- Jako rozkošná holčička. - Skvělá show.
Dřív jsem se asi snažila víc.
Ale pak jsem se snažit přestala.
Vždycky se ztratí vzadu v pekárně,
celý den peče pro zákazníky
a nazývá se kuchyňským trollem.
Občas se vynořím a zeptám se: „Zdar. Jak jde život?“
Fajn, mám dvě minuty. S čím můžu pomoct?
Loňský rok byl pro Sarah těžký, protože si pekárnu otevřela
těšně předtím, než začaly lockdowny.
Měli jsme otevřeno týden, než jsme přešli na výdejní okénko.
Kromě toho, že se snažila zůstat finančně stabilní,
zažila si vandalismus a ztrátu zákazní…
- To ne! - Bože.
Měla asijský podnik,
zrovna když se zvedla vlna nenávisti proti asijské komunitě.
Když se zjistilo, že je to čínský virus,
věděla jsem, že to ponese následky.
Lidi si neuvědomují, kolik nenávisti Asiati zažívají.
- Jo. - To je hrozné.
Asiat si nemůže ani odkašlat.
I když máš alergii nebo astma,
lidi budou říkat: „V tom asijským podniku mají covid.“
Měla to fakt těžké.
Pandemie, nenávist, vandalismus.
Pardon.
Mám pocit, že stačí jeden špatný měsíc a zavíráme navždy.
Což je těžké.
Postaráme se o ni.
- Jo, musí se začít mít ráda. - Jo.
Konec přežívání, start prospívání.
Prospívání.
Jedeme pomoct téhle zábavné pekařce,
aby se stala sebejistou tváří svého byznysu a zákazníci kvíkali blahem.
Kvík!
DEN PRVNÍ
LÁSKU SI UHNĚTEŠ
- Bože. - To je ono?
To je ono.
To je rozkošné.
OBJEDNÁVKY
Božíčku. Chtěl bych si objednat.
- Bože. Ahoj. - Velká objednávka.
Jsi Kelly?
Jsem Kelly. Těší mě.
- Jak je? - Dobře.
Přivedu vám Sarah.
To vypadá dobře. Všechno vypadá skvěle.
Sarah, pomůžeš mi opravit ceduli?
Na to okýnko jsem velkej.
Nejsi velkej. Sakra, Tane, někdo jde.
- Ahoj. - Ahoj. Panebože!
Ahoj.
Ty máš rozkošný baret.
- Díky. Jsi milý. - Panebože.
Sluší ti to.
Sarah, vylez ven.
- Jdeme. - Ty se s ní nepářeš.
Jé!
- Jé! - Jé!
Ahoj.
- Ahoj. - Těší mě.
A vy tu pracujete společně?
- Jo, jsme jenom tři. - Jsou to mí přátelé.
Nabídnu vám něco?
- Jo! - Jupí!
- Pojďte. Bezpečnostní dveře. - Pozor.
- Krása. Dík. - Prosím.
- Díky. - Vítejte.
- Hele na ty kočičky. - To je Squeegee.
Nevím, kam dřív koukat.
Je to větší, než jsem čekal!
Tohle je nebe.
Páni!
Páni.
Panebože.
To je rozkošné.
Úplně všechno je tu roztomilé.
Co je tohle?
První dojem z OMG Squee?
Je to dost neuspořádané.
Je tam trochu binec.
Jako podnik se zaměřením na zákazníky to nemůže fungovat.
Můžu si dát?
Ano.
- Já si dám. - A co z toho?
Tohle je ube. S citronovým máslem.
- Miluju citrony. Můžu? - Já taky.
Můžu dostat tenhle? Dáváme ti oba, ale správně.
- Jo. - Jestli chápeš.
Já si dám tohle.
Jediný, co mám v hlavě,
jsou citronový donuty a nic jinýho.
Tančím tanec štěstí.
Musím říct, že má skvělý donuty.
Miluju je.
Mám cukrovej nával.
Jsem ráda, že chutnají.
Proto nedáváte dětem cukr.
Mámina noční můra.
Co jsme tu chtěli?
Antoni, nedávej si ty hnusárny do pusy.
Ten vezme do pusy fakt cokoliv.
- Tan měl víc. - Spolknuls to?
Ano, jsem zvídavý mladík.
Takže kdyby měl něco tajemnou láhev
a chtěl mi ji dát do pusy…
Vím, jak to zní.
Já bych musel.
Polkni to! To zvládneš! Věřím ti!
Jsem zvědavý. Bude to dobré, nebo ne? Je to dobrodružství.
Sakra, zapomněl jsem na Sarah.
- Hezké tričko. - Ber.
Uděláme si pitíčka.
To bylo boží.
Jsem ráda. O to se tu snažíme.
Snila jsi vždycky o vlastním podniku?
Kdysi jsem se živila jako fotografka na volné noze.
Vždycky jsem pracovala sama na sebe.
- Jsi kreativní. - Jo, ráda vyrábím věci.
- Jo. - Ale ano.
A rozhodla jsem se pustit se do něčeho náročného. Mám ráda výzvy.
Ráda dělám lidem radost.
Je to vidět.
My to máme stejně.
- Jo. - Je to taková energie.
To se mi líbí.
Když Sarah poznáte, táhne vás k ní její autenticita.
Výborné.
Měla sice těžký rok, ale v jejím pekařství cítíte lásku.
Tak mě proveď, chci všechno vidět.
Tak jo. No…
- Po tobě. - Kuchyň. Díky.
V koutě máme zmrzlinovač.
Původně jsme chtěli,, aby Michael připravoval tajaki před lidmi.
- Ale nezbyly nám peníze. - Dobře.
Takže jsme se k tomu nedostali.
Ani k podlaze.
Nemáme místo.
- Pečení vyžaduje spoustu místa. - A hodně příprav.
- Pořád se tu točíme. - Vrážíte do sebe.
Jo. Je to takové bludiště, ale všechno jsme si zařídili sami.
Všechno jsem vyrobila, i ty neonové poutače.
Počkat, neonové poutače?
Vyřízla jsem je, namalovala a nakonec zadrátovala.
Všechny naše kousky.
Je to mechanička, pekařka i elektrikářka.
Jsi renesanční dáma.
Mám spoustu nápadů, Bobby.
To je boží.
Respekt Sarah, že to tu udržela i během pandemie,
ale nemůžu se dočkat, až se na to vrhnu a všechno dokončím.
Těším se na šichtu, dámy.
Zajímá mě, jak ses přizpůsobila pandemii?
Tolikrát jsme museli všechno změnit, že bych mohla hrát basket.
Jenom…
Museli jsme zavřít
těsně po takovém jakémsi pokusu o velkou otevíračku.
Loni uprostřed března.
Pak jsem dělala makronky s postavičkama, což bylo oblíbené.
Poslední jsme udělali na lunární nový rok
a dali je prodeje online.
- Prodaly se do deseti minut. - Bože.
Ale po šesti nebo osmi týdnech intenzivního pečení makronek
už mě to ničilo.
- Vyrábělas je jenom ty. - Vyrábím je jenom já.
Jak?
Zabírá to spoustu času.
Ale museli jsme si vydělat na nájem.
- Ježíši, chudinky tvoje ručky. - No jo.
Vždycky říkám, že jsem artritická ruka v Omg Squee.
Je těžké nezamilovat se do někoho,
kdo je tak nadšený ze své práce.
Nerada pouštím věci ven, dokud s nimi nejsem spokojená.
To mám od tebe.
Perfekcionistka.
A to vidíte v OMG Squee všude.
Tohle je moje hlavní doména.
Ty makronky jsou mega rozkošné.
Napadlo tě někdy, kde se s podnikem vidíš za pět let?
Dlouhodobě bych se radši věnovala spíš kreativním záležitostem.
Chtěla bych zboží i zasílat.
Někdy dostaneme nabídku,
ale nestíháme poptávku, když dělám všechno jen já.
Dostáváš nabídky, ale nestíháš poptávku.
- Jo. - Páni.
Chceš jednu?
- Vyber si, která se ti líbí. - Týjo.
Jsou s dulce de leche.
- To jsem nečekal, že je to… - Jo.
Myslel jsem, že je to vyšlehané.
Je to vyšlehané a taky…
A není to moc sladké.
- Mám radši… - Je to dokonalé!
Chápu její vášeň pro pečení,
ale ona chce dělat spíš kreativní práci
a ne sedět celý den v kuchyni a zdobit makronky a koblihy.
Musí někoho naučit, jak se to dělá.
Výborné.
Pověz mi něco o těch baretech.
Líbí se mi, jsou veselé
a taky pod ně můžu schovat vlasy, takže…
Fajn. Z čeho dalšího se skládá vaše uniforma?
Dřív jsme nosívali černobíle kostkované košile.
- Aha. - Lidem se líbily.
- Jo. - Akorát Kelly je nesnáší.
Ale pak přišla pandemie
a my prostě začali nosit normální šaty.
- Chápu. - Takže nosím zhruba to, co teď.
- Ukážeš se mi bez zástěry? - Jasan.
Dobře.
Vypadáš trochu neupraveně,
jsi samá skvrna.
- A na tričku vidím díry. - No jo.
Nemůžu pochopit,
že člověk, který vytváří tak nádherné a dokonalé věci,
má na sobě triko a džíny.
Jo, dřív jsem se asi snažila víc.
- Mám ráda vintage siluety. - Skvěle.
- Jenom… - Úzké a rozevláté?
- Jo. - Jo.
Mám ráda věci na tělo.
- A hezkou siluetu… - Jo.
Tento týden tě chci vrátit k Sarah, která měla tenhle velký sen.
TAJAKI
Musím říct, že to tu máte krásné.
- Díky. - Hezky veselé.
- Díky. - A světlé.
Sundej si tu čepku. Chci to vidět.
- Uděláš to ty? - Můžu?
Děje se tam toho dost.
Páni.
Propánečka.
Když jsem uviděl vypadnout její vlasy zpod baretu,
svět se mi zastavil.
Tak povídej.
Dřív ses odbarvovala a taky tu vidím zbytky fialové a modré.
Jo, kdykoliv jsem si to chtěla nechat odrůst,
zkusila jsem něco veselýho,
ale pak se mi to nelíbilo a nechala jsem to být.
Kdy ses naposledy cítila…
„Budete ze mě kvíkat obdivem.“
Už je to dávno.
Přestala jsem cokoliv dělat. Asi jako spousta lidí.
Teď se zaměříš na sebe.
Udělám ti manikúru, pedikúru, dáš si čas pro sebe.
Na tom jsem nikdy nebyla.
Já vím.
V životě?
Panebože.
Takže je načase, abys vyzkoušela vodu v jezírku péče o krásu
a pak do něj skočila šipku.
To by bylo super.
Mňam.
Kde je zmrzlina?
Rád bych zjistil,
jaké jsou tvoje zkušenosti
být poloviční asijskou Američankou v Austinu?
S asijskou kulturou mě spojuje hlavně jídlo.
Někteří vůbec nechápou, co tu děláme.
Nechápou, proč nemůžeme prodávat normální vanilkovou.
Vanilková je skvělé, ale černý sezam nebo ube přece taky.
Takže když začala pandemie, věděli jsme, že po nás půjdou,
protože prezident rozhlašoval věci o „čínské chřipce“,
a lidi vás někdy nevidí jako člověka.
- Jo. - To na nás hodně dopadlo.
Ukradli nám ceduli, lidi kradli vánoční výzdobu.
- Někdo vykopnul dveře. - Aha.
Bývaly skleněné, ale pak zvítězila bezpečnost
a dali jsme tam ocelové.
Jasně.
- Měli jsme problémy. - Jo.
Jak se cítíš teď?
Je toho na mě moc.
- Jo. - Jo.
Hodně spoléhám na Kelly, je to dobrá kamarádka.
Ale lidi to nechápou. Jsme jenom sami tři.
A taky…
Já obětovala podniku všechno.
Kolik času ti zbývá pro sebe?
Moc ne.
Moje malá. Já tě musím obejmout.
- To musíš. Už z toho brečím. - Já vím.
Pomůžeme ti, abys měla čas i na sebe. Fakt.
Díky.
Než začneme.
co si o tom myslíte vy dva?
Moc to Sarah přeju a těším se.
Chci, aby lidi viděli, jak je skvělá.
- Miluju tě. - Bude to skvělý.
Než půjdeme, můžeme si na tři kvíknout?
Raz, dva, tři.
Kvík!
Rozluč se, protože jdeš s náma.
Ahoj!
Chci Squee vylepšit,
aby to tam fungovalo nejen pro Sarah a její lidi,
ale taky pro zákazníky.
Prezentace je důležitá.
Nechci, aby se Sarah oblékala jako na ples.
Chci ale, aby se cítila silná a jako pravá tvář své firmy.
Mým cílem je Sarah ukázat,
že může mít udržitelný vztah se svými vlasy.
Aby si připadala hezká
a nechtěla se pořád zakrývat kloboučkem,
protože si zrovna spálila vlasy odbarvovačem.
Svému produktu zjevně rozumí,
ale chci, aby se naučila věřit, že jí pomůžou i ostatní,
aby se mohla posunout dál a věnovat se i jiným věcem.
Na Sarah je toho moc,
a je důležité, aby pochopila,
že může požádat své okolí o pomoc.
Chci, aby věděla, že není sama.
DEN DRUHÝ
PEČ, DOKUD TO NENÍ UPEČENÝ
DÝCHEJ!
Chtěl jsem s tebou být jako první.
Díky.
Protože chci mít jistotu, že až půjdeš po této cestě,
tak ji dokážeš vnímat pozitivně.
Všichni si zasloužíme, aby okolí vědělo, jak se cítíme a co chceme.
A mně se zdá, že ty to neděláš,
nemluvíš o tom, co cítíš a co potřebuješ.
Moc ne. Teda, já…
Když jsem vyrůstala, v naší rodině jsme se o pocitech moc nebavili.
Tak to prostě prožívám každý den.
- Jo. - Takhle funguju.
Včera jsi mi řekla, že občas se cítíš velmi přetížená.
- Ano. - Jo, já to chápu.
Na co teď myslíš? Něco teď cítíš.
Je to prostě těžké. Je to…
Víš, já…
Potřebuju pomoc.
Jenom, aby někdo…
Už jen to, že tu jsi…
To je…
Nechci pořád zatěžovat jen Michaela a Kelly.
Ale myslím, že nemám nikoho jiného, koho bych mohla požádat.
Pomůžu ti vymyslet, jak tu pomoc a podporu získat.
Tady je restaurace
a v ní jeden pán, kterého bys měla poznat.
Dobře.
Je to úspěšný podnikatel,
má několik restaurací,
a měl skoro stejnou zkušenost jako ty.
- Seznámím vás. - Tak jo.
Díky.
Nemáš zač.
- Celou dobu brečím. - To nic.
Díky.
Sarah.
- Ahoj. - To je C.K.
- Těší mě. - Mě taky.
- Můžeš si sednout tam. - Tak jo, díky.
Tvůj podnik dobře znám.
Měl jsem tvoje tajaki.
- Aha. - Je moc dobré.
- Díky. - To často nebývá.
- To jsem ráda, že ti chutná. - No jasně.
C.K. Chin je pilířem místního gastra.
Chápe, čím si Sarah prochází.
Je to Asiat, všechno si to zažil a všechno to přežil.
Sarah se musí zapojit do komunity a zjistit, že není sama.
Dle mého nic nespojuje víc než jídlo.
Mám tu čínskou restauraci, Wu Chow.
Mám ji moc ráda.
Díky. Jmenuje po mé babičce a…
Ale založili jsme ji hlavně proto,
že jsem chtěl Austinu ukázat část svojí kultury.
Ať vypadáme nebo se cítíme jinak, ať se děje cokoliv,
když spolu jíme a někdo si to pochvaluje,
tak najednou můžu říct: „Jo.“
- Jo. - Na něčem se shodneme.
Vnímám to stejně.
Firemní identita je spojená s tou mojí, protože…
- Vytvářím menu. Jo. - Jsi to ty.
OMG Squee jsem rozjela u sebe doma.
Tam začínají ty nejlepší podniky.
Spousta z toho, co v OMG Squee děláme, je pro mě svým způsobem nostalgické.
Připomíná mi to dětství.
Moje nejlepší kámoška ve škole byla Filipínka a jedli jsme u nich halo-halo.
A býval tu jediný asijský obchod na všechno.
To je fakt, jo.
To je pro mě nostalgické.
Takže jsem chtěla nabídnout věci, které se nedají sehnat,
věci, které ostatní lidi nemají.
Ráda lidem vysvětluju, jak chutná například černý sezam.
Když jsme se přestěhovali, byli jsme napůl s kavárnou,
ale oni pak odešli, takže jsme to museli převzít celé.
- Jo. - A nebyli jsme na to připravení.
- Takže buď do toho jdeš, nebo zavřeš. - Jo.
To znám.
Jo. Snažili jsme se to tam dát dokupy.
Tři lidi na celou restauraci.
- Je to náročné. - Jo.
V těžké práci je ale určitá krása.
Když jsem přišel sem, bylo to hrozné.
Bylo toho moc, nevěděli jsme, co děláme a jak to zvládneme.
Ale lpěli jsme na myšlence, že to dokážeme,
a že jsme dost dobří a že jsme do toho nadšení.
A já už vidím, že to nadšení máš taky.
Nikdo nemluví o černém sezamu…
- Miluju ho. - …tak zamilovaně.
Když jsem si našel spřízněné duše, řešili jsme hlavně sůl.
„Podívej na ty různé druhy. Máme tu fleur de gris, nádhera.“
A všichni na nás koukali jako na blázny, ale je to fakt.
Je hezké mít spřízněnou duši.
- Jo. - To jo.
Až to bude těžké, ozvi se.
Jak často žádáš o pomoc někoho kromě těch dvou?
Nemám koho požádat.
Tak teď máš mě.
Patříš do komunity.
A součástí komunity se staneš tak,
že budeš komunikovat.
Když máš oblíbenou restaurace, zjisti, kdo tam vaří a řekni mu:
„Příště přinesu svoje jídlo.“
Tak si navzájem pomáháme.
Když se kuchaři navštěvují, snažíme se zabít.
Bombardujeme se jídlem,
protože tímhle jazykem mluvíme.
Jednou ses rozhodla vařit pro lidi.
Jsi jedna z nás. Jsi tady.
Máš skvělý produkt a chceš to dělat líp, chceš víc,
a ostatní to mají stejně. Na to taky nesmíš zapomenout.
Tohle spojení se mi líbí,
protože C.K. je velmi laskavý a nabídl ti pomoc.
Takže můžeš mluvit o tom, co cítíš a co prožíváš.
Když to budeš držet v sobě, budeš se cítit pohřbená.
Souhlasím. Jo.
Jsem ráda, že máš zkušenosti s věcmi, které cítím i já.
Sarah pekla, protože ji to bavilo.
Ale někde ve všem tom chaosu ji to bavit přestalo.
Teď si ale musí uvědomit,
že kdykoliv bude potřebovat pomoc,
může oslovit lidi, kteří jí pomáhat chtějí.
Všichni jsme trochu workoholici.
Vždycky je potřeba něco udělat. I teď je to potřeba.
- Ale i tohle je důležité. - Jo.
A ty musíš mít na tohle i na sebe čas.
Díky za to.
DEN TŘETÍ
ZASTAV SE A ČICHNI SI K MOUCE
Ta vlhkost je hrozná.
Jo, mám vlnité vlasy, takže…
Mám stejný problém. Pořád se vlní.
Jsem hodně kudrnatý, takže to musím hodně foukat.
- Jo. - Je to složité.
- Těšíš se na nákupy? - Těším se moc.
Páni.
Sarah má ráda vintage věci.
Má ráda 50. a začátek 60. let.
Má ráda útlý pas a široké sukně, což se k OMG Squee hodí.
Vím přesně, co jí ukázat, aby se jí to líbilo.
Pověz mi, jak často chodíš nakupovat a kam?
Pro sebe nakupuju asi tak
jednou za rok.
Nemusíš se stydět, to se dá pochopit.
Hodně lidí na to nemá čas nebo peníze nazbyt,
hlavně když máš podnik.
Pověz mi o své postavě.
Mám dost velkej zadek.
Aha.
- Otočíš se přede mnou? - Tak jo.
Máš pěkný zadek.
Díky. Doufala jsem, že to řekneš.
Mám rád plné zadky, takže ano, máš ho hezký.
Jo, jenom se mi těžko shání oblečení.
Dobře.
Co mám ten podnik, zažila jsem velké váhové výkyvy.
- Dobře. - Na začátku jsem se stresovala.
Shodila jsem skoro 20 kilo za pět týdnů.
Páni. Aha.
A když přišel covid, tak jsem těch 20 kilo přibrala zpátky.
- Jo. - Těžko se mi nakupuje.
Jo. Proto je to spíš o tom, jak se cítíš.
- Chceme, abys byla spokojená. - Ano.
- Podívej se do zrcadla. - Jo.
Tak dobře.
Máš pytlovité triko, které ti sahá dost nízko.
Víc by se mi líbilo vypasované.
Máš figuru ve tvaru přesýpacích hodin.
- Díky. - Ale schováváš ji.
A já se dneska pokusím, aby ses schovávat přestala.
Chci, abys přišla do svýho podniku a byla tam jako královna.
Jo.
„Je to tu její a ona ví, že je hustá.“
Pyšně to ukaž.
Už jsem ti pár věcí připravil.
- Vyzkoušíme si je. - Dobře.
Zkus i je, i když se ti nebudou líbit. Neboj se toho.
- Dobře. - Fajn. Pojď, kabinky jsou tudy.
Sarah má ohledně svého těla zábrany,
které jsem popravdě nečekal.
Jsi připravená?
Jsem.
Maskuje se tam, kde si nevěří.
Tak jo.
- Postav se mi tu. - Dobře.
Požádám tě o něco kontroverzního.
Nemám sebemenší tušení, co schováváš pod kloboukem.
- Můžu se podívat? - Jo.
Ano.
Mám hodně vlasů.
- A delší, než jsem čekal. - Jo.
Mám hodně vlasů.
Chci vědět, co si myslíš.
- Ty šaty jsou pěkné. - Jo.
Nejlepší je horní část.
- Dobře. - V sukni se už moc necítím.
Líbila by se ti kratší? Plnější?
Možná kratší.
Jo? Chceš víc ukázat nohy.
To se mi líbí. Nosíváš sukně nad kolena?
- Spíš přímo ke koleni. - Dobré vědět, to se hodí.
- Takže trochu kratší. Jo. - Dobře.
Když nakupuju vintage, jdu tam s tím, že si to nechám přešít.
- Jo. - Nikdy to nebude skvělé.
- To se snadno spraví. - Vršek je hezký.
Líbí se mi.
Kdyby se dal vzít k džínám, nosila bych ho pořád.
Mám rád, když někdo nesouhlasí se vším.
Takové lidi mám kolem sebe pořád.
Ty vole.
Promiň, že nadávám.
- Tak co? - Tohle ty schováváš?
Ukaž mi zadek.
Jo.
- Připadám si vysoká, to je fajn. - Jo.
Sama bych tyhle dvě věci asi nezkombinovala,
ale zkusila bych to jinak.
Tohle jsou totiž plavky.
Je to jediná věc, co jsem tu našel, která trochu odhaluje
ve srovnání s tím, co nosíš.
Ale chtěl jsem, aby sis uvědomila, že máš skvělé tělo.
- Díky. - Musíš vidět, co vidím já.
Je hezké vidět, jak se na sebe dívá,
protože nejspíš poprvé za hodně dlouhou dobu vidí,
že má krásnou postavu.
Poslední ohoz. Ukážeš se mi?
- To je rozkošné. - Díky.
Tak jo.
- Mám pro tebe jiný baret. - Panebože.
Nechali jsme ti ho vyšít.
- Zkus si ho. - Dobře.
Snad ti padne.
Není rozkošný?
- Je, a moc. Děkuju. - Je skvělej. Nemáš zač.
Chci, abys viděla, že i malá změna znamená rozdíl.
Kdybys pracovala v tomhle a vyšla ven odbavit objednávku,
řeknu si, že tam tomu vládneš.
Líbí se mi to.
- Dobře. - Jo.
- A jsme tu, drahá. Až po tobě. - Díky.
Čeká nás tu jeden z mých nejmilejších lidí na světě,
Antoni Porowski.
- Antoni, sluší ti to. - No páni.
Tobě to hrozně sluší.
Ahoj.
Jsi rozkošný, máš moji zástěru.
Jo, celý den tu peču úplně sám.
Ale kdeže. Fajn, byla tu Kelly.
Řekla mi, že jsi umělkyně a perfekcionistka,
ale že ti chvíli trvá, než začneš někomu věřit.
- To je asi pravda. - Jo.
Takže ty učíš a my se učíme.
- Ach bože. Dobře. - Ano!
Sarah je perfekcionistka a taky opravdová artiste.
- Jo. - Umělkyně.
Pokud jsi jediná odbornice v byznysu, nerozrosteš se.
Tvůj úspěch tím končí.
Když ale dokážeš delegovat práci na jiné,
můžeš vylézt z kuchyně a řídit podnik.
- Jo. Chci jít dál… - Jo.
- …a nebýt tu každý den. - Jo.
Tráví strašně moc času tím, aby byla každá kobliha dokonalá.
Chci jí ukázat, že může předat štafetu.
Věříme, že je to možné.
Všechno jsem se naučila sama, udělala jsem už všechny chyby.
Dobře. Ukážeme ti další dvě.
Jo. Tak do toho.
Pokud je chcete zdobit jahodovou, tak tam dejte trošku polevy.
I citrónové?
Z citronových dělávám medvídka.
Medvídky mám rád.
Obvykle si vezmu do zdobicího sáčku trochu bílé čokolády
a nalepím mu ouška.
Jak daleko?
Trochu blízko, ale neva.
Trošičku je namoč. Lehounce.
To nebylo lehce, to bylo…
Když vidím ty tvoje, hned se mi ty moje víc líbí.
Je na nás vidět, že zdobení donutů není žádná legrace.
Určitě je to milý medvídek.
Jeho máma ho má ráda.
Jeho máma!
Myslím, že uvnitř je z nás dost zklamaná.
Doslova řve. Ale snad ocení aspoň tu snahu.
Ukážu vám lepší zdobicí techniku.
- Jo. - Prosím.
Když bereš sáček,
nechceš tam toho mít moc, abys nenamáhal zápěstí.
A pak se to zdobí takhle.
- Uděláš větší hroudu. - Jo.
A pak tohle.
Pečení zabere spoustu času.
- Jo. - Čekání, než to uschne.
Čekání, až to bude připravené, prostě samá zábava.
Je vidět, že chce učit ostatní a má svůj produkt ráda.
Jsem v šoku z toho, že Sarah před OMG Squee nepekla.
Nechci se chlubit, ale tenhle se mi povedl.
Je moc hezký.
- Že? Jsem učenlivý. - Jsem pyšná.
Jsi velmi trpělivá a laskavá učitelka.
Díky.
Tví žáci budou mít štěstí.
- Tohle se dá dobře rozesílat. - Jo.
Bylo by fajn je zabalit do krabic
a jít s nima do pár místních podniků, ať je zkusí a uvidí.
- Dobře. - Že?
Musíme získat dosah v komunitě.
- To byl plán? Fajn. - Musíme je prodat.
My se Sarah půjdeme a ty tu můžeš uklidit.
Díky, Tanníku, pa.
- Díky, Sarah. - Ahoj. Díky.
To byla zábava.
Že jo?
A dobrodružství.
Sarah má skvělý produkt, který dovedla k dokonalosti.
Musí ho ukázat světu.
Máme spoustu asijských příchutí,
ale i texaských, protože jsem holka z Texasu.
Podle mě to skvělá šance poznat další podnikatele,
ukázat svůj produkt a představit se.
Zdravím.
Ty jsou rozkošné.
- Díky. - Jo.
Taky nevidí, jak si je lidi vychutnávají,
o což jí přece jde.
- To je dobré. - Chce lidem dávat radost.
- Moc mě těšilo. - I mě.
- Hezký dej. - Opatrujte se. Mějte se.
Chci, aby Sarah dávala lidem takovou radost, jakou dala i nám.
Ani to nebolelo. Jde ti to.
Jo, jsem nadšená.
Chci se dostat co nejdál.
DEN ČTVRTÝ
NETRAP SE, BUĎ ŠŤASTNÝ
- Mám tu tapetu. - Dobře.
Něco vám ukážu.
- Bude se jí to líbit? - Jo.
Chci vidět nadšení.
Však jo.
Uhněte!
Sarah bude nadšená. Je to skvělé.
Utíkej! Ať nezmokneme.
- To nebylo myšleno zle. - Já vím.
- Strašně prší. Ahoj. Zvládli jsme to. - Ahoj.
MÍR, LÁSKA
- Pojďme. - Dobře.
- Sedni si. - Děkuji.
Sarah, kdo ti dal svolení být tak roztomilá?
Dáváš mi ho ty?
- Jo. - Dobře.
Ale nemusím, protože ty si ho dáš sama.
- Nazdar, královno. - Ahoj.
Moc rád tě vidím.
Mě, nebo moji hlavu?
Obojí.
Mám pár nápadů.
Dřív jsi mívala ofinu, že?
Vlastně jo.
To je dobré.
Vypadáš dobře, i když nemáš čas to upravovat.
- Jo. - Stačí to dát takhle.
A zbytek schováš pod baret.
Jo.
Tak já se do toho pustím, ať pokročíme.
Jo, mám hodně vlasů.
Jsi ráda pořád vzadu?
- Pořád ne, ale… - Tak to prostě je, že?
- Tak to je. - Připadáš mi vyhořelá.
Přemýšlím, co pro tebe můžeme udělat, abys byla šťastná.
Jo.
Myslím, že budu potřebovat víc lidí.
Je těžké se toho vzdát,
když jsem tvrdě pracovala, aby to bylo dokonalé.
Ale jsem připravená naučit to ostatní,
a pak vrhnout na kreativu, to mi jde nejlíp.
Boží.
Máš tak krásné vlasy, že to snad nedám.
- Díky. - Jo.
Chci Sarah ukázat, že může mít krásný
a bezúdržbový účes,
a vypadat přitom zábavně, profesionálně i šik. Ano.
Jo.
To je ono.
Moc se na to těším.
Chceš udělat první manikúru?
Vážně? To jsem nikdy nezkusila.
Já vím. Proto jsem ti sehnal skvělou manikérku.
Dělá nehty jako nikdo jiný.
- Ahoj. - Ahoj.
Jsem Paige.
- Ahoj. Sarah, těší mě. - Mě taky.
Máme Sarah rádi. Je rozkošná.
Je to doslova výjimečná umělkyně.
Já do tvé pekárny chodím.
- Panebože, vážně? - Paráda.
Jo. Dokonce jsem to riskla i ve sněhové bouři.
- Fakt? - Sněžilo.
- Mně je to fuk, jdu. - Pro citronový donut, že?
Ty jsou moje oblíbené. A pak ještě mléčný čaj.
- Můj oblíbený. - Můj taky.
Jdeme na to.
Díky, královno.
A myslím, že máme stejný vkus.
- To je má první manikúra. - Fakt?
- Jo. - Ale ne.
- To ne. - Jo.
Cítím velkou úctu a obdiv k tomu, co Sarah dokázala.
Pořád tvrdě bojuje,
takže chci, aby se v salonu uvolnila, bavila se,
a aby se cítila skvěle.
Díkybohu jsem v karanténě nezapomněl stříhat.
Co jsou tyto vlasy zač? Okamžik. Co jsou zač? Příležitost.
Udělám jí skvělý účes, aby její osobnost zazářila.
Tak jo.
- Ukážu ti to. - Dobře.
Tři, dva, jedna.
Dělám si srandu. Panebože.
Špatnej vtip.
Panebože.
Prohrábni si je.
- To je skvělý. - Zlato.
Jsou to boží vlasy, jsou koketní, jsou zábavné.
A má je osoba, co dělá nejlepší donuty v Austinu.
- Nádhera. - Jsou husté, že?
- A co nehty? - Já vím.
Umyješ si je a jdeš.
Jsou živé, krásné, moderní,
jsou OMG Squee.
Díky moc.
DEN PÁTÝ
DĚKUJU VÁM MOCHI
- Těšíš se? - Těším.
- Vítej v našem skromném příbytku. - Dík.
Vidíte ty vlasy?
To je nádhera.
- Ahoj, dámo. - Ahoj.
- Panebože. - Nádhera.
- Ahoj. - Panebože! Moje tričko.
- Co jsem si měl vzít? - Zdůrazňuje ti svaly.
Chválení svalů mám rád.
Nejsou to nejroztomilejší vlasy?
- A ta kudrnatá ofina. - Že jo?
- Ta je nej. - Roztomilé.
To se nedá vydržet.
- Moc se mi to líbí. - Bože.
Dá si někdo limonádu, ledový čaj nebo obojí?
Cokoliv nám dáš. Jo.
- Běžte, já to přinesu. - Fajn.
Jo, a vítej u nás doma.
- Děkuji. - Ovšem.
- Že je tu skvělý klid? - Moc hezké.
Jsem rád, že tu jsi.
Nastěhuju se vám tu.
- Díky. - Díky.
Líbí se mi, že máš naše tričko.
Mám ho rád.
- Na mě, že se stěhuju. - Na tebe.
- Díky. - A na dobrý týden.
Byl to skvělý týden.
Kelly ví, že nemám moc lidí, na které je spoleh.
- Takže se spoléhám sama na sebe. - Jo.
Díky tomu ses dostala až sem,
ale snad už si taky uvědomuješ,
že je tu komunita lidí, co ti pomůžou,
a taky to, že je v pořádku požádat je o pomoc.
Chápu, že tam, kam směřuji, se nedostanu sama.
A cítím se připravená.
Sázíme na tebe.
- Ano. - Díky.
Ahoj, královno.
Vítejte v našem salónu krásy.
Představím ti pětiminutovku, jak se připravit.
- Fajn. - Ano?
- Paráda. - Dobře.
Víš, co je na tom nejlepší?
Všechno je to tvoje.
- Jako vážně? - Jo.
Panebože. Díky!
Tohle by ti mělo vystačit na dlouho.
- Což je super. Jo. - Jo.
Sundej si brýle.
- Dobře. - A teď…
Tohle je skvělé. Je to sérum se SPF 40 proti slunci.
- Super. - Rozetři si to prsty.
Vmasíruj si to do pleti.
Máš úplně nádherné nehty. Jsem ohromený.
Roztomilé.
Už se začínáš chovat jako modelka.
Tak jo.
- Dobře. - Trošičku tvářenky.
Dobře.
Odklepneš to, ať tam toho není moc, a úsměv.
Trošičku na tváře a pokračuj dozadu.
Dobře.
Pak si dej trošku gelu na obočí.
Proč jsi tak hezká?
Udělali jsme tři věci.
Sérum, tváře a obočí.
- Zabralo to dvě minuty. - Jo.
A malinko rtěnky.
Odvážná červená rtěnky někdy úplně stačí. Rozumíš mi?
A vklepej si ji.
Okamžik pravdy.
Díky.
To je roztomilé.
To se mi líbí.
Líbí se nám to.
Někomu se tu něco líbí, takže se jdu podívat.
Červená rtěnka?
Jo.
To je hezké.
- Tak. Mám tě rád. - Já tebe taky.
- Vypadni. Skvělá práce. - Dík.
Tak jo, zlato.
Víš, jak jsme se bavili, že nechceš být pořád vzadu?
- Že se chceš bavit se zákazníky? - Jo.
Chci, abys vypadala jako ty
a zároveň si věřila, že znáš kvalitu svého produktu.
„Jsem taková.“
- „A sluší mi to.“ - Jo.
Tak jo. Jste připraveni?
- Jo, Tanníku. - Jo!
Páni!
- Trochu Texasanka… - Johny nemluví.
To vidím poprvé.
- Tvoje nohy, tvář, vlasy. - Já vím.
Tyhle nohy?
Jo!
Jo, holka.
- Jak se cítíš? - Parádně.
- Fakt? - Fakt.
Budu to nosit pořád.
To mám radost.
Poslední ohoz.
- Připravení? - Jo!
Dobře, Sarah.
- Ano! - Tohle jsi celá ty!
Jsi úplně stylová, jako bys sešla z mola.
Kdo jsi?
Bum! Ano.
Tane, to je boží outfit!
Já taky. Díky.
Ukážeme ti novou pekárnu.
Tak jo, těším se. Můžem?
- Ano. - Budu řídit.
Půjdeme lobovat u Elona Muska, aby lidi podnikali v takových outfitech?
Podívej.
- Nemůžu se dočkat. - Jo.
Prý je nedostatek bubble tea.
To je další mezera na trhu.
Já vím.
Můžeš stát na rohu a volat: „Bubble tea, mochi donuty.“
Ani se neptej, co to znamená v čínštině.
Takže mám stát na rohu a…
Blížíme se?
- Ještě minutku. - Jo.
- Měli jsme ti zavázat oči. - Počkej, ahoj!
Zavážeme ti oči. Tak jo.
Panebože!
- Panebože! - Panebože.
- OMG Squee! To je… - Že jo?
Vidíš, jak na to reagujeme? Počkej.
Slibuješ, že nevidíš?
- Vidím vám jen na boty. - Fajn.
Dobře. Připravená?
Tři, dva, jedna.
- Panebože! - Že jo?
Páni!
Že jo?
Vidíš tam Omg Squee.
- Jo, máme ceduli. - Vidíš to zdálky.
Stín, aby sem nesvítilo.
- Díky. - Lucerny.
- Je super, žes nechal lucerny. - Je to boží.
Páni!
To je roztomilé!
Panebože.
- Páni. - Páni!
Paráda!
Ano!
A ta výloha.
Máš tu vitríny, máš tu spoustu místa na přípravu.
A vzadu je taky spousta místa.
- Že? - To je super.
- A neony, které jsi vyrobila. - No jo.
Líbí se mi to.
Nové mramorové podlahy.
To je super.
Páni.
- Líbí se mi ten pult. - Že?
Díky, Bobby.
Znáš svůj byznys mnohem lépe než já kdy budu,
ale cítím, že ty mochi donuty jsou tvůj zlatý důl.
- Obrátil jsem se na Goldbelly. - Páni.
Je to skvělá platforma, kde mohou slavní i řemeslní kuchaři
posílat své jídlo po celé zemi.
Podívali se na tvoji stránku a upřímně je to nadchlo.
A pokud do toho budeš chtít jít,
tak ti se vším rádi pomůžou.
Díky.
Snad to neznamená, že budeš všechno dělat ty. Potřebuješ pomoc.
- Díky, Antoni. - Samozřejmě.
Vážím si toho.
Páni.
To je šílené.
- Panebože. - Překvapení!
Panebože!
Ta kudrnatá ofina je super!
Co na to říkáš?
Je to boží. Je to fakt šílený.
Mělo to tu skvělý základ.
Ona měla skvělé nápady.
Ale doufám, že si uvědomila,
proč začala podnikat a proč to miluje,
a že jsme jí dali energii do budoucna.
Jo.
To, že tu jste, pro mě hrozně moc znamená,
protože je fajn, že ostatní věří ve vaši práci.
- Jo. - Věříme v tebe.
- Věříme. - Díky.
Než půjdeme, ještě spolu něco uděláme.
Raz, dva, tři.
Omg Squee!
Tak jo. Je čas jít.
Díky moc.
Chci, aby Sarah věděla, že může požádat o pomoc.
Věříme v tebe.
- Díky. - Opravdu.
Propojí se tím s lidmi, kteří ji chtějí podpořit,
ale také získá čas na vlastní radosti.
- Máme tě rádi. - Ahoj.
Ahoj!
Ahoj všichni.
Nesu donuty z OMG Squee.
Ty její citronové koblihy mi chybí.
- Mít malý podnik může být těžké. - To je krása.
Zvlášť v těžké době, jaká je teď.
Musíte si uvědomit, že záleží na všem,
včetně vás.
A že se musíte pořád měnit, přizpůsobovat a věřit lidem.
Všechno vypadá dobře.
- Nechci se chlubit, ale je. - Nemůžu se rozhodnout.
A pro všechny skvělé podnikavé umělce, kteří v těžkých časech makají nejvíc…
Dáte mi Jonathana Van Nesse?
Ano, královno.
Miluju vás.
Jo!
Zapomněl jsem, jak jsou dobré.
- Krása. - A dobrota.
Oblíbená příchuť?
Citron.
Jahoda.
Jahoda víc než citron?
- Díky. - Díky moc. Mějte se.
Taky se mějte.
- Ale dal bych si donut. - Já taky.
- Dáme si je? - Jdeme.
- Bezva. - Tak jo.
NEPLÝTVEJTE PASEM
Známe to, jdeme nakupovat,
ale nechce se nám nic zkoušet. Mám pro vás řešení.
Místo zkoušení džínů nebo sukně
si padnoucí pas ověříte tím, že si to zkusíte kolem krku.
Já vím, ale funguje to.
Pokud si to spojíte za krkem,
mělo by vám to sedět, a já vám to chci dokázat.
To ujde, ne?
Překlad titulků: Petra Babuláková