‎UN SERIAL NETFLIX
‎ÎNCHIDEȚI POARTA
‎Percy, înapoi, că rupi gardul!
‎Mă faci de minune!
‎Mă numesc Jamie Wallace-Griner
‎și conduc adăpostul Safe in Austin.
‎Încerc să nu plâng ca de obicei.
‎- Dacă simți nevoia, nu te abține! ‎- E… Mulțumesc.
‎Jamie e deosebită.
‎Are un suflet uriaș. Pur și simplu.
‎Și am propus-o
‎fiindcă vreau să o răsfățați un pic.
‎- Da. ‎- Fiindcă doar dăruiește.
‎Safe in Austin e un centru nonprofit ‎pentru animale și copii cu nevoi speciale.
‎- Apucă de aici! Se desprinde. ‎- Vai!
‎- Simți? ‎- Da.
‎Când vezi un copil orb ‎mângâind un ponei orb,
‎este absolut…
‎magic.
‎Are un efect liniștitor.
‎- Nu-i așa? ‎- Da.
‎Ajută în multe situații, ‎ca anxietatea și calmarea.
‎Sloganul nostru e: ‎„Animale salvate salvează copii.”
‎De fapt, e pentru oricine.
‎Așa.
‎Purcelușilor le e foame.
‎Purcelușilor tăi le e foame. ‎Da. Să-i hrănim!
‎Pe aici, frumosule!
‎Pentru orice familie, copil sau adult ‎care are o superputere sau alta.
‎Uneori e autism, mutism selectiv.
‎Îi invităm să se vindece ‎cu animalele noastre.
‎Bravo, Chris!
‎La noi se vine în ultimă instanță.
‎De multe ori, când ne sună cineva ‎despre un animal,
‎ori e adus la noi, ori e eutanasiat.
‎Avem 18 specii diferite ‎și circa 170 de animale.
‎Haide, Penelope! Hai, scumpo!
‎N-am plănuit o asociație nonprofit. ‎Așa s-a întâmplat.
‎Am reușit. Bravo ție!
‎Jamie are o empatie extraordinară. ‎Uneori e cam prea de tot.
‎Și nu exagerez, nu?
‎A tot primit animale nedorite de nimeni
‎și, să fiu sinceră, ‎începusem să mă îngrijorez.
‎Apoi, David a venit în viața mea ‎și el era dispus.
‎Mă acuză că sunt nebun după animale.
‎Îmi vine greu să le refuz.
‎Asta era problema. ‎Niciunul nu spune „nu”.
‎Casa noastră e plină de iubire ‎și de viețuitoare.
‎Avem cel puțin trei porci ‎care dorm în casă întruna,
‎cincisprezece pisici, douăzeci de câini ‎care stau aici.
‎Peste tot, sunt animale salvate.
‎Gabey!
‎Vino aici, dragule!
‎Cred că Texas ‎trebuie să se liniștească. Haide!
‎Am trei copii minunați.
‎La început, ei făceau curățenie,
‎hrăneau animalele, mă ajutau noaptea.
‎Pe la 20:00 ne duceam să hrănim animalele.
‎Eu am făcut-o cel mai des.
‎- Așa e, dar… ‎- Am hrănit găinile și…
‎Cu ele e ușor.
‎În faza asta, încerc să fac ‎să nu mă urască
‎pentru că aduc întruna ‎nenumărate animale și oameni.
‎Să nu cadă vreun cățel! Nu e momentul.
‎Din fericire, avem destui voluntari ‎care să ne ajute,
‎pentru ca ei să nu trebuiască ‎să se ocupe întruna de animale.
‎JoJo!
‎Nu, mulțumesc.
‎Nu, mersi. Știu. ‎Îmi pare rău. Imediat mănânci.
‎E neîncetat. Da.
‎Bine.
‎Bun băiat!
‎La atâtea animale și nevoi, întotdeauna ‎e cineva care are nevoie de mine.
‎Niciodată nu-și face timp ‎pentru ea. Deloc.
‎- Nu are șansa să ia o pauză? ‎- Nu.
‎Nici nu-și pune problema.
‎Fuge într-o mulțime de direcții.
‎„Trebuie să ajut animalele. ‎Să-i ajut pe copiii mei.”
‎Uneori mă gândesc cum ar fi…
‎ca pentru o clipă să nu fiu tristă
‎că sunt oameni sau animale ‎care suferă sau se simt ignorați.
‎Asta e cel mai greu.
‎Faptul că nu pot să nu-mi pese ‎nici măcar o clipă.
‎Dar știu că sunt aici dintr-un motiv ‎și nu aș renunța niciodată,
‎dar e foarte greu.
‎Vreau să le spui cum mi-ai schimbat viața.
‎Ești tare drăguț! Doamne!
‎Vreau să o văd că e fericită
‎și să primească și ea ‎un pic din ce le dă altora.
‎- Frumos! ‎- Scuze!
‎Nu-ți cere scuze!
‎Sunt curios, unde țineți 170 de animale?
‎Nu avem facilități pentru atâtea animale.
‎Am 60 de animale domestice cu nevoi, ‎dar nu am grajd.
‎Nu avem sponsori corporativi, ‎nici directori renumiți, nimic.
‎Și-ar da un rinichi pentru un grajd.
‎Poate rezolvăm fără să-și dea un organ.
‎Ca mama ei, mi-ar plăcea.
‎Știu niște oameni, ‎iar grajdul ar fi o posibilitate.
‎Jamie… ar lua-o razna.
‎Trebuie să pregătim terenul. ‎O să vadă că se lucrează,
‎deci inventați ceva credibil!
‎Pentru asta, o voi face.
‎- Pot să vă îmbrățișez? ‎- Da!
‎Mulțumesc.
‎ZIUA 1
‎PÂNĂ NU IUBIM UN ANIMAL, NU TRĂIM ‎CU TOT SUFLETUL. - ANATOLE FRANCE
‎- Am sosit. ‎- Suntem aici. Suntem queer. La fermă!
‎Ce distracție e aici!
‎Bună!
‎Doamne! De-abia aștept.
‎Ne bucurăm mult că ați venit.
‎- Și noi! ‎- Bună!
‎- Urmați-ne! ‎- Bine, venim după voi.
‎Jamie! Uite cine a venit!
‎Bună!
‎Nu! Uite câinii!
‎Bună, scumpi! Cât mă bucur să te cunosc!
‎Locul ăsta e nemaipomenit.
‎Ce mai faci, frumoaso?
‎Te simți bine, scumpi?
‎Vino încoace!
‎Ești epuizată de atâtea griji.
‎Ce simți în clipa asta?
‎Multe lucruri.
‎Le porți grija altora ‎și nici nu te gândești să-ți porți ție…
‎Cum stai cu nervii, scumpi? ‎Mă pui pe gânduri.
‎Bună!
‎Ce mai faci?
‎De ce te-ai emoționat așa?
‎Trebuie să o iubim!
‎Nu-mi vine să cred că sunteți aici. ‎Sunt foarte recunoscătoare.
‎Să vă arăt toți bebelușii mei dragi!
‎- Să aruncăm o privire! ‎- Ce drăgălași sunt!
‎Haide, Francis!
‎Scumpule!
‎Ivy a suferit un traumatism.
‎Bună, Francis și Ivy.
‎Francis are coloana ruptă.
‎Petunia, vino la noi!
‎Are ceva asemănător ‎cu epilepsia la oameni.
‎Are un tremurat permanent,
‎iar pentru asta ar fi fost eutanasiată ‎la orice fermă de vite.
‎E frumoasă.
‎- Doamne! Ăsta micu'! ‎- Cine e el?
‎Spencer are o deformație de membru.
‎- Piciorul lui… ‎- Scuze!
‎Scuze!
‎Îmi cer scuze!
‎Nu te-au avertizat ce urma să se întâmple.
‎Nu-i nimic. Sunt frumoși, n-are a face.
‎Scumpule! Ești un dulce.
‎Penelope e surioara lui,
‎iar Spencer poartă clopoțel ‎fiindcă ea e 100% oarbă.
‎Ca să îl urmeze.
‎Ca să se ia după clopoțel.
‎Nimeni nu te poate pregăti ‎pentru Safe in Austin.
‎Animalele astea sunt inocente!
‎N-au făcut niciun rău nimănui.
‎Azi a trebuit să fiu vindecat de animale, ‎pentru că sunt o epavă emoțională.
‎Am trei copii minunați, ‎unul are autism. Îl cheamă Jackson.
‎Acum opt ani, am adus acasă ‎o cățea pe nume Angel,
‎iar ea i-a atins inima ‎cum nici eu, ca mamă, n-am reușit,
‎și a inspirat tot acest concept
‎de a aduce laolaltă animale și copii,
‎dar mai ales ‎animale și copii cu multe nevoi.
‎Te emoționezi în fiecare zi?
‎Da. Dar…
‎nu-ți închipui magia, când vine ‎un copil aici și vede animalele.
‎Mă simt norocoasă că am parte de asta.
‎Nu iau nimic de-a gata ‎și înfrunt toate greutățile,
‎fiindcă magia e nemaipomenită.
‎Ce poveste minunată! ‎Safe in Austin, da!
‎Chiar vreți să vedeți înăuntru?
‎- Da. ‎- Vrem.
‎Peter e supărat că-l deranjăm din somn.
‎Vorbești de porc?
‎Sunt porci în casă!
‎Bună, Peter!
‎Bună, dragule.
‎E super. Doar că nu obișnuiesc.
‎Bună, dragilor!
‎- Bună! ‎- Micuților!
‎- James, Jovie, Jackson. ‎- Pot sta aici?
‎Îmi face plăcere.
‎Încântat!
‎Ce părere avem de ferma mamei?
‎Mi se pare super.
‎Așa e, nu?
‎El e Jackson, despre care v-am spus.
‎Angel a venit în viața lui ‎și a inspirat tot acest concept.
‎- Te simți bine? ‎- Da.
‎Se petrec multe. Un pic suprastimulat?
‎Vrei cățelul meu? E un îngeraș.
‎Îl ții tu?
‎- Vrei? ‎- Sigur.
‎E un îngeraș.
‎- Da. ‎- Da.
‎S-a încălzit… Cred ‎că de la mâinile mele. Scuze!
‎Ne spuneți de ce credeți ‎că mama voastră e cea mai tare?
‎- E cam nebună. ‎- Da.
‎De-aia e cea mai bună.
‎- Da. ‎- Iubim mămicile nebune.
‎- În sens pozitiv. ‎- Da.
‎- Mersi. ‎- Iubim mămicile nebune.
‎Cu ce o putem ajuta pe mama?
‎- Modă. ‎- Nu-și spală părul.
‎- Nu. ‎- Adevărul iese la iveală.
‎Altceva? Cine gătește cina?
‎Vine la pachet.
‎Adolescenții.
‎Cum suntem în bucătărie, ‎aș vrea să vorbim un pic.
‎- Da? ‎- Noi mergem cu cățeii.
‎- Mai căutăm căței. ‎- Ne împrietenim cu ei.
‎Mă bucur că ne-am cunoscut.
‎Lui mami îi plac franjurii.
‎MANE 'N TAIL ‎BALSAM
‎Putem arunca o privire?
‎Câte un pic din de toate. Bună!
‎Coci?
‎Ce…
‎Pari surprinsă ‎de tot echipamentul ăsta de copt.
‎Ai un mixer.
‎Nu duci lipsă de bezea moale.
‎Nu știu care-i faza cu ea. ‎Vegană și standard.
‎- Ca toate. ‎- Am gustat vegană. E bună.
‎Lapte praf.
‎Lapte praf pentru…
‎- Da. ‎- Capre.
‎- Le dau lapte praf. ‎- Mă gândeam la un bebeluș.
‎Deși nu m-ar fi mirat, să fiu sincer.
‎Bună, scumpule!
‎Mâncarea e complicată în lumea mea.
‎Multă lume nu înțelege
‎că, pentru că salvez animale,
‎nu le impun cu tărie veganismul
‎celor care vin în vizită și altora.
‎Tu urmezi o dietă pe bază de plante? ‎Mănânci carne?
‎Eu și Jovie, nu, ‎iar băieții, din când în când.
‎- Așa. ‎- Oaspeții au de ales.
‎Avem gustări vegane și gustări standard.
‎E complicat, ‎pentru că sunt varză la gătit.
‎Intru într-o băcănie ‎și-mi spun „Ce naiba?”
‎Nu înțeleg cum oamenii pot privi în jur ‎și să-și zică „Fac asta și asta.”
‎- Tu ești copleșită. ‎- Da.
‎- Da. Bună! ‎- Bună!
‎- Doamne! Nu! ‎- Ce?
‎- Mă bucur că am vorbit. ‎- Și eu. Mersi pentru înțelegere.
‎- Hai să mergem la baie! ‎- Bine.
‎Am găsit șampon de cal ‎la duș, nimic altceva.
‎- Șampon Mane 'N Tail? ‎- Da, dar nu e de alt fel.
‎Deci suntem adepții acelui șampon.
‎Eu l-am folosit 10 ani.
‎Eu mai caut. Voi duceți-vă!
‎Să știi că-mi place mult faianța.
‎Nu că aș fi „Bobby Design”.
‎Ești frumoasă. Îmi arăți părul?
‎Bine. Da. Sigur.
‎Cred… Îmi place ‎că nu-l speli prea des. Nu e bine.
‎Bine.
‎- Ți-l vopsești singură? ‎- Da.
‎- O nuanță neagră-albăstruie. ‎- Așa.
‎Fata de 14 ani o alege.
‎Bine.
‎Nu sunt supărat pe ea deloc.
‎Care e rutina ta zilnică…
‎- Nu sunt o persoană matinală. ‎- Nu ești?
‎- Nu. ‎- Bine.
‎Mă trezesc, fac pipi, îmi pun șapca
‎și mă duc să văd de animalele mele, ‎asta e tot ce fac…
‎Nu mă port ca un adult.
‎Da. Ai niște gene grozave.
‎Da. Mulțumesc.
‎E un troc pe care-l fac de ani de zile ‎cu o prietenă.
‎- Da. ‎- Îmi lasă câinii.
‎Face o treabă bună. Ochii tăi se remarcă.
‎Jamie, ești minunată!
‎Faci atâtea lucruri, ‎dar trebuie să te și îngrijești.
‎Vreau să ai puțină grijă de tine. ‎Asta lipsește.
‎Când te-am cunoscut, m-a frapat
‎cât de aproape ești de colaps.
‎Știu că am nevoie să mă îngrijesc.
‎- Aș vrea ca ziua să aibă 20.000 de ore. ‎- Absolut.
‎Iar asta nu înseamnă că… ‎Înseamnă doar că ești om.
‎ANIMALE SALVATE ‎SALVEAZĂ COPII
‎Tu ești regele igluului? Da?
‎- Hai să vorbim despre garderoba ta! ‎- Bine.
‎Mai întâi, nu pot să intru.
‎Îi zic „birogarderobă”.
‎Fiindcă stau pe perna asta uriașă ‎și plâng sau postez.
‎- E ascunzătoarea mea. ‎- Jamie! Nu!
‎Să scoatem perna tristeții de aici!
‎- Perna tristeții! ‎- S-o scoatem!
‎Ce trist e că se duce ‎să se refugieze de restul lumii
‎în acest spațiu deprimant,
‎cu haine ce n-au mai văzut ‎lumina zilei de ani de zile.
‎Bine.
‎Ai expresia unei școlărițe ștrengare.
‎- Sunt decorative. ‎- Sunt multe.
‎Nu port nimic de aici.
‎- Port pantaloni pentru yoga. ‎- Așa.
‎Majoritatea nici nu știu dacă-mi mai vin.
‎Presupun că ai fost foarte feminină ‎pe vremuri.
‎Nu doar pentru pantofii cu toc, ‎ci și pentru rochii, lucruri feminine.
‎- Au fost vreodată pe gustul tău? ‎- Da. Aveam picioare foarte frumoase.
‎Înainte de povestea copilul-și-animalul, ‎eram dansatoare.
‎Acum, îmi iau câte ceva ‎de la un magazin general și gata.
‎Viața ei e Safe in Austin.
‎Are nevoie de o pauză.
‎Poate schimbăm cum folosim garderoba.
‎Gata cu camera plânsetelor! ‎Să facem din ea camera bucuriei!
‎SĂPUNEȘTE CLĂTEȘTE REPETĂ
‎Haide, dragule! Da.
‎Da? Ești frumușică?
‎Aici începe distracția.
‎Ne cam zgâlțâie.
‎- Uite de ce merită! ‎- Ce priveliște! Doamne!
‎„Bun venit la biserica mea.”
‎Cât de des îți găsești timp pentru tine? ‎Pentru așa ceva?
‎- Asta… Nu fac asta. ‎- Deci, nu.
‎De ce nu faci asta?
‎Nu există nicio clipă, ‎nu e nicio zi sau noapte
‎când cineva, animal sau om, ‎să nu aibă nevoie de ajutorul meu.
‎Așa.
‎- Niciodată. ‎- Da.
‎Eu îi primesc pe cei nedoriți de nimeni,
‎asta implică angajament ‎și nu e o problemă. Dar…
‎- E treabă întruna. ‎- Da.
‎Zi de zi ai de-a face cu oameni ‎care se confruntă cu dificultăți
‎și îți spui ‎că problemele lor sunt adevărate.
‎Și așa începi să-ți minimalizezi ‎propriile experiențe și probleme.
‎Meriți mai mult.
‎Pentru că e un pericol real ‎să ajungi la epuizare.
‎Sunt tare. Pot să fac față.
‎Uite, atitudinea asta de adineaori ‎trebuie să se schimbe.
‎Aș fi ipocrită dacă aș spune că nu știu, ‎pentru că asta predic întruna.
‎Dar nu știu cum să fac în cazul meu.
‎E logic.
‎Mi-e teamă să nu las baltă pe cineva.
‎Am nevoie de ajutor.
‎E normal.
‎Să-ți prezint fetele!
‎- Îmi plac porcii. Sunt sufletiști. ‎- Sunt inteligenți.
‎- Foarte isteți și blânzi. ‎- Isteți.
‎Care a fost una dintre perioadele ‎cele mai dificile aici?
‎- Vremea a fost groaznică. ‎- Așa.
‎A fost un îngheț apocaliptic, ‎a plouat de parcă am fi în…
‎- Nebunie. ‎- …Seattle, așa ceva.
‎Totul e pas cu pas, ‎mai primim câte un panou de gard, așa.
‎Trebuie să fim creativi, dar…
‎Trebuie să improvizăm din mers ‎cu o mulțime de lucruri.
‎Anul ăsta l-am numit „Anul Grajdului”.
‎Așa, Anul Grajdului.
‎Tot glumim că am 60 de animale ‎cu nevoi speciale, dar nu am grajd.
‎Dar o să vină și el cândva.
‎- E un vis măreț. ‎- Cândva.
‎Cum a fost în timpul înghețului?
‎Am auzit că ați avut cai în casă.
‎A fost groaznic,
‎căci toate animalele au venit aici ‎dintr-un loc cumplit sau trist.
‎Le-am adus aici cu promisiunea ‎că de-acum vor fi în siguranță.
‎Când am văzut că le îngheța blana,
‎am știut că nu se simțeau bine, ‎era groaznic
‎și am simțit că nu mă țineam de cuvânt.
‎- Ai pierdut pe cineva? ‎- Două animale, din cauza stresului. Da.
‎Încearcă s-o scoată la capăt zilnic,
‎învață din mers, cu peste 170 de animale.
‎Sper că Jamie înțelege ‎că ferma asta există datorită ei.
‎Ai o placă nouă aici.
‎Am auzit ‎că a fost o donație recentă? Da.
‎Vino la mine!
‎- La tata Karamo! ‎- Vino la mine!
‎- Bună, draga mea. ‎- Bună!
‎Cică ați avut un donator anonim
‎care a turnat o placă ‎pentru Anul Grajdului.
‎Nu a fost un donator anonim.
‎Anul Grajdului e azi.
‎- Se petrece! ‎- Ura!
‎Asta are mult mai mult sens.
‎Vorbeam mai devreme ‎de cât ai suferit când a venit gerul,
‎că ai simțit că nu-ți puteai respecta ‎promisiunea ca ele să nu mai sufere.
‎Acum, îți vom da puterea ‎să-ți ții promisiunea. Deci…
‎Anul Grajdului e acum!
‎Să ne îmbrățișăm!
‎Vino aici!
‎Jamie crede că ea trebuie să facă tot,
‎e o presiune ‎la care n-ar trebui să se supună.
‎Vreau ca pentru o clipă ‎să nu simtă greutatea asta,
‎să-și aducă aminte că nu e singură.
‎Safe in Austin e un sanctuar minunat ‎pentru animale,
‎dar unde e sanctuarul lui Jamie pentru ea?
‎Vreau ca Jamie să-și aducă aminte ‎că are mai multe preocupări.
‎Poți face lucruri ce te fac fericită, ‎continuând să ajuți.
‎Se poate și una, și alta.
‎Garderoba lui Jamie ‎e un templu închinat fostei Jamie.
‎E tristă.
‎Mă voi strădui să găsesc ‎ceva în care să se simtă grozav
‎și să îi aducă o clipă de fericire.
‎Cu Jamie, cred că e important
‎să o luăm de la fermă câteva zile,
‎știind că are sprijinul tuturor, ‎care se vor ocupa de toate cât e plecată.
‎Doamne! Ce bine arată!
‎Miraval e locul perfect ‎unde se poate odihni.
‎Nu am mai întâlnit pe cineva
‎care să aibă nevoie de odihnă ‎mai mult decât Jamie.
‎Visurile mărețe cer acțiuni mărețe, ‎iar noi asta vom face cu Jamie.
‎Categoric va fi mai mare decât credeam.
‎Uite!
‎Va fi incredibil.
‎- Șase boxe de cai. ‎- Da.
‎A dezvoltat ferma în atâtea direcții!
‎Am colaborat cu Bettr Homes ‎la un design
‎care să centralizeze ‎tot ce trebuie să facă
‎și să-i elibereze timp ‎ca să se îngrijească.
‎ZIUA 2
‎AVEM MAI MULTE DE ÎNVĂȚAT DE LA ANIMALE
‎DECÂT AU ELE DE LA NOI. ‎- ANTHONY DOUGLAS WILLIAMS
‎ANIMALE
‎FERMĂ ȘI ECHITAȚIE
‎Dragilor!
‎- Sunt frumoși, nu? ‎- Foarte.
‎Bună, Leigh!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Ea e Jamie.
‎- Bun venit, Jamie! ‎- Mulțumesc.
‎Jamie lucrează cu animale.
‎Deci știe procesul.
‎Inversăm rolurile.
‎- Învățătoarea devine eleva. ‎- Da.
‎Jamie înțelege ce înseamă ‎să aducă copii la ferma ei,
‎ca să se vindece cu animalele.
‎Vreau să stabiliți o legătură între voi
‎și cu animalele.
‎Sper ca prin terapia ecvestră,
‎să înceapă să se vindece și ea ‎prin animale.
‎Deci și voi aveți cai?
‎Da, șapte.
‎Înțelegi caii ‎și cum sunt folosiți terapeutic…
‎- Ai experiență cu așa ceva? ‎- Da.
‎Invit copii să petreacă timp cu animalele
‎și să se vindece în compania animalelor, ‎cum știm că se poate.
‎Am 173 de animale salvate.
‎Am grijă de mulți oameni și animale
‎și nu sunt foarte bună să-mi amintesc…
‎de mine, cred.
‎Spunem că trebuie să fim atenți ‎nu doar cu ochii, ci și cu inima.
‎Deci categoric am impresia că…
‎- Parcă sunt în priză întruna. ‎- Da.
‎Astăzi vrem să îți dăm ocazia
‎să înveți să ceri ceva.
‎Caii nu vorbesc engleză. ‎Ei știu limbajul energiei.
‎Dar știi asta din ceea ce faci, nu?
‎Interiorizează senzațiile, gândurile, ‎sentimentele și contemplează-te!
‎El e Graham.
‎- Deja te-a îmbrățișat. ‎- Bună! Mulțumesc.
‎- Mersi, amice. ‎- Te plac caii.
‎Cred că noi doi ‎vom face o plimbare în manej.
‎Mergem un pic împreună?
‎Bună!
‎Așa. Mulțumesc. Bună!
‎Un pupic?
‎La ce te gândești?
‎Trebuie să-mi amintesc ‎să petrec timp cu ele.
‎Doar eu.
‎Nu am mult calm în viața mea.
‎Uneori, uităm să fim pur și simplu, ‎fiindcă suntem ocupați.
‎Poate reușești să redescoperi asta.
‎Îl rogi să se învârtă în cerc ‎în jurul tău?
‎E util, nu? Să vezi ‎cum te simți când ceri ceva.
‎Sigur. M-ar interesa.
‎Spune-i să se ducă!
‎Du-te încolo!
‎Haide! Du-te! Hai!
‎Du-te! E în regulă.
‎- Nu ți-a plăcut deloc, nu? Nu. ‎- Nu.
‎Am bănuit că asta se va întâmpla.
‎Deci ți-e greu să te detașezi.
‎- Da. ‎- Da.
‎De ce să-l trimit de lângă mine?
‎Dar sunteți conectați mai departe. ‎E doar o mică distanță,
‎pentru ca Jamie să aibă locul ei ‎în mijloc,
‎poate ca să ocupe un pic de ea.
‎Da. Bine, amice!
‎- Putem s-o facem. ‎- Știu că puteți.
‎Să mergem! Du-te!
‎E în regulă.
‎- Bravo! ‎- Doamne!
‎Bun băiat!
‎Bine. Așa!
‎- Așa! Frumos. ‎- Du-te! Bun băiat!
‎Haide! Du-te!
‎Frumos. Ceva s-a schimbat.
‎E ceva la care să meditezi.
‎Unde, în viața mea, ‎trebuie să las oamenii să se detașeze
‎ca să pot fi singură în manej?
‎Da. Înțeleg perfect.
‎M-am simțit foarte bine.
‎Jamie își petrece tot timpul
‎veghind ca lumea din jur ‎să fie îngrijită și fericită.
‎Dar nu face același lucru pentru ea.
‎Pari foarte calmă.
‎Da. Locul ăsta te liniștește.
‎Mă simt mai acasă în spațiul ăsta ‎și asta îmi place.
‎- Datorită cailor? ‎- Aud găinile.
‎- Bine. ‎- Știi tu.
‎Mă bucur. ‎Când ne-am cunoscut, nu erai calmă.
‎Ce e diferit între mediul acesta ‎și mediul tău?
‎- Nu-s responsabilă aici. ‎- Nimic.
‎Nu, nimic. Nimic.
‎Nimic. Tu ești diferită.
‎Tu îți acorzi un moment de liniște.
‎O clipă ca să te echilibrezi.
‎Spune-mi câți oameni ‎fac voluntariat zilnic la fermă!
‎Câte persoane vor să te sprijine ‎și să te ajute?
‎O mulțime.
‎Mulți oameni. Tocmai asta spun.
‎Nu îți reduce cu nimic meritele.
‎Ce faci tu este important ‎și are un impact,
‎e parte din menirea ta pe pământ.
‎Dar menirea ta pe pământ ‎e și să ai grijă de tine și să te iubești.
‎Înțeleg.
‎La Save in Austin, ‎oamenii sunt foarte muncitori, e clar.
‎Deci când ești acolo, poți să spui: ‎„Știți ceva? Vă descurcați. Iau o pauză.”
‎Total de acord. Da.
‎Îmi place când inspiri adânc. ‎E foarte bine.
‎Și mie. Am simțit-o pe aia.
‎E foarte bine. ‎Îmi place când o faci, sincer.
‎E atât de pașnic aici!
‎- O liniște incredibilă! ‎- Știu.
‎Mi se pare ciudat. ‎Eu n-am parte de liniște.
‎- Așa. ‎- Niciodată.
‎- Ești gata? ‎- Ești gata?
‎Mă prefac preparatoare de mâncare?
‎Te prefaci preparatoare.
‎Când cineva îmi spune ‎că nu e „preparator de mâncare”,
‎îmi ajunge ca să îmi dau seama ‎că trebuie să îl duc imediat la bucătărie.
‎Când ai gătit ultima oară ceva de la zero?
‎- O întrebare capcană? ‎- Nu, pe bune.
‎- Nu e nicio rușine. ‎- Nu știu.
‎- Nu-ți amintești. ‎- De la zero?
‎- Poate niciodată. ‎- Niciodată? Da? Bine.
‎- E bine de știut. ‎- Da.
‎Dieta vegetariană pare direcția ‎pe care o urmează toți
‎sau pe care au îmbrățișat-o deja, nu?
‎Astăzi înăbușim niște felii de conopidă.
‎- Super! ‎- Ce zici?
‎Sună distractiv.
‎Cumpăr conopidă tot timpul.
‎Cum o gătești?
‎Dau cu ea de pământ, ‎ca s-o mănânce iepurii și țestoasele.
‎Am înțeles. Rețeta asta ‎nu e pentru iepuri și țestoase.
‎Înțeleg.
‎Dar dacă nu pui condimente, ‎poate le-o faci și lor.
‎Avem toate tulpinile astea fibroase ‎din afara conopidei.
‎Îndepărtează-le, dar lasă frunzele ‎care sunt lipite de conopidă!
‎Perfect. O vom tăia în două steak-uri.
‎O tai la jumătate.
‎Minunat. Sunt perfect intacte,
‎niște steak-uri ce arată ‎ca niște copaci frumoși.
‎Da. E supertare!
‎- Copăcei drăgălași. ‎- Copăcei drăgălași.
‎Ne place să ne urcăm în copaci.
‎Nu cred că am făcut-o niciodată.
‎Nu pot să cred.
‎Doamne, Antoni!
‎- Am crescut la oraș. ‎- Găsim un copac.
‎Vreau să te duc într-un copac ‎pentru prima oară.
‎Ce e așa de minunat într-un copac?
‎Nu-ți pot explica ‎decât când suntem în copac. Și vei ști.
‎Ne trebuie un copac de urgență.
‎O vom tăvăli în curcumă ‎și ulei de măsline.
‎Piper proaspăt măcinat, sare…
‎Învârte-o în tavă!
‎Știu că e ceva mai complicat ‎decât să dai cu ea de pământ.
‎Un pic. Dar mă descurc.
‎- Te cred. ‎ -Mă descurc.
‎Dacă te murdărești pe mâini, ‎nicio grijă. Avem chiuvetă.
‎Nu mă tem de murdărie.
‎- Asta așa e, de fapt. ‎- Nu mă deranjează deloc.
‎- Frumos. ‎- E bine?
‎Uleiul e încins.
‎Pune conopida acolo!
‎Și începe imediat să sfârâie. ‎Exact cum vrem să fie.
‎Poți s-o întorci. Să vedem cum merge.
‎Frumos! Bine, ‎pe ale tale le poți întoarce.
‎Pentru cineva care n-a mai gătit,
‎Jamie e foarte pricepută la bucătărie.
‎Doar că n-a făcut din asta o prioritate ‎și e de înțeles.
‎Uite! E perfecțiune.
‎Aici am o supă de legume. ‎Va fi lichidul pentru înăbușit.
‎Va fi mai liniște după asta.
‎E partea cea mai gălăgioasă.
‎Și acum le punem la cuptor. ‎Gata cu partea dificilă!
‎Bine.
‎Trecem acum la vinegretă. ‎Începem cu…
‎- Coriandru. ‎- Da! Îți place?
‎Îl rulezi așa.
‎Îl ții strâns și treci cu lama cuțitului…
‎Nu te grăbești. Excelent!
‎Deci e prima oară că ai luat o mică pauză.
‎- Cum te simți? ‎- Ciudat.
‎Ciudat? Mă bucur că ești sinceră,
‎în loc să spui „grozav”.
‎- M-am obișnuit. ‎- Ce e ciudat?
‎E diferit.
‎- Ți-e dor de animale? ‎- Da.
‎De copii, de oameni, ‎mi-e să nu aibă careva nevoie de mine…
‎- Ți-e teamă că au nevoie de tine? ‎- Da, un pic.
‎Dar trebuie să-ți fie greu ‎să vrei să fii așa pentru toți.
‎- Tu ești doar un om. ‎- Știu.
‎Când cineva e atât de hotărât ‎și pasionat de ce face,
‎adeseori alte lucruri ‎încep să fie neglijate.
‎Tulpini de coriandru.
‎- Limetă. ‎- Da.
‎Și dacă face asta o dată la câteva luni, ‎după cum se poate,
‎va fi un moment pentru ea ‎sau petrecut cu soțul sau copiii.
‎E un alt fel de a iubi.
‎Gochujang.
‎- O pastă coreeană de ardei. ‎- Bine.
‎Un strop de sirop de arțar, ‎apoi se amestecă.
‎Eu îmi bag degetul mic.
‎Gustos.
‎Acrișor, dulceața acidă ‎a siropului de arțar,
‎iute de la ‎gochujang,‎ sare. Ce zici?
‎Doamne!
‎Mă simt ca o preparatoare. ‎Chiar simt gusturile alea.
‎Nu mi s-a mai explicat așa, ‎iar apoi să simt gustul.
‎E frumos, nu?
‎Când ai toate acele arome în gură ‎deodată, e superb.
‎Da, chiar că e. Nemaipomenit.
‎Acum scot steak-urile.
‎Ușurel.
‎- Ține-te tare, micuțule! ‎- Încurajezi până și legumele.
‎De-abia aștept.
‎Delicioasă!
‎- E bună, nu? ‎- Foarte bună.
‎Mersi că mi-ai arătat ‎cum gătești copăcei drăgălași.
‎Cu plăcere. Îi schimb numele ‎în Copăcelul drăgălaș.
‎A fost distractiv și delicios.
‎E cel mai amplu proiect ‎derulat vreodată la ‎Queer Eye.
‎Construim un grajd întreg.
‎Bettr Homes au montat panouri ‎autoizolante ca piesele de Lego.
‎Cu 75% mai puțină cherestea ‎decât clădirile tradiționale.
‎Sunt autoizolante.
‎N-am vrut să încropim ‎un grajd de tablă pentru Jamie.
‎Am vrut un grajd eficient energetic
‎și izolat foarte bine.
‎E un produs grozav, minunat
‎ce ne va permite să construim grajdul ‎repede, ușor și ecologic.
‎ZIUA 3
‎NU PUTEM ERADICA SUPĂRAREA,
‎DAR PUTEM ALEGE SĂ TRĂIM ÎN FERICIRE. ‎- JOSEPH CAMPBELL
‎Să-ți țin ușa, scumpi!
‎- Mulțumesc. ‎- Era să-mi scrântesc glezna.
‎Totul e în regulă.
‎EȘTI FOARTE FRUMOASĂ
‎- Ia loc! ‎- Bine.
‎Bun venit!
‎Uită-te la tine!
‎Să vorbim despre părul tău!
‎Pentru că e un pic aspru, un picuț de tot.
‎Și deși îmi amintește de Cher,
‎cred că tu ești o persoană mai naturală.
‎Când am împlinit 40 de ani ‎au început să iasă întruna.
‎- Firele albe. ‎- Da.
‎Mai cred că, fără să vrei, ‎îți dai mult de lucru,
‎fiindcă așa închis cum e,
‎scoate mai tare în evidență ‎firele cărunte.
‎E mai bine să fie ‎mai aproape de culoarea ta naturală,
‎pentru îngrijire.
‎- Știi? ‎- Așa.
‎Să-ți spun ceva!
‎Știu că mă concentrez pe mine ‎și mă ajutați cu toții, nu?
‎Știu asta. Dar mai e ceva.
‎Am o mulțime, chiar o mulțime ‎de oameni în lumea mea
‎care ar suferi dacă m-aș schimba radical,
‎fiindcă eu sunt o zonă de siguranță ‎care deodată e diferită.
‎- Dar putem face câțiva pași. ‎- Da!
‎Îmi cer scuze.
‎- De ce îți ceri scuze? ‎- Fiindcă am vrut să te laud.
‎Nu trebuie să mă lauzi.
‎- Nu trebuie să faci asta. ‎- Bine.
‎- Înțeleg motivele. ‎- Da.
‎Uite, îl ținem închis la culoare, ‎vopsim rădăcinile,
‎îl lăsăm mai lung în jurul feței.
‎- Bine. ‎- Da?
‎Da.
‎Jamie are multă iubire și compasiune ‎pentru toți în afară de ea însăși.
‎Minunat.
‎Uimitor.
‎Dacă nu-ți spun mai târziu,
‎te iubesc și-ți mulțumesc ‎că faci asta.
‎Doamne! Și eu te iubesc.
‎Dăruiește întruna altora
‎și vreau să simtă ce frumoasă e.
‎Ce-ți plăcea cel mai mult ‎să faci în copilărie?
‎Lecția de dans.
‎Lecția de dans?
‎Cam atât făceam.
‎Ți-e dor de asta ca adult?
‎Da, un pic.
‎Ce-ar fi să mergi la o lecție de dans ‎o dată la două săptămâni?
‎Doar pentru că te face să te simți bine.
‎Ți-ar surâde ‎sau ar fi de parcă îți smulgi dinții?
‎Nu m-aș simți ‎de parcă îmi smulg dinții.
‎Pentru mine e patinajul, gimnastica.
‎- Le aștept cu nerăbdare. ‎- Așa.
‎Și când trebuie să sprijin alți oameni, ‎nu pot fi așa cum aș vrea,
‎nu pot fi o sursă de iubire ‎și compasiune așa cum aș vrea
‎dacă nu fac nimic plăcut pentru mine.
‎Mă uit la spiritul tău,
‎la energia ta, și vreau să îți faci timp ‎pentru copilul din tine.
‎Ai un spirit pozitiv, plin de viață, ‎ce trebuie hrănit.
‎- Da. ‎- Îți doresc mult asta. Să știi.
‎Bine.
‎O dată pe lună, o lecție de dans ‎în Austin e exclusă?
‎Nu, sigur că nu.
‎Toată lumea merită să se bucure ‎de lucrurile pe care le îndrăgim,
‎asta ne face să fim și mai buni.
‎Da, îi place să-și ajute comunitatea,
‎dar are voie să se iubească și pe sine.
‎După timpul ăsta ‎pe care l-am petrecut împreună,
‎sper să reții că ai voie să iei o pauză ‎pentru tine. E sănătos așa.
‎La îngrijire personală, ‎rezervorul era aproape gol.
‎Nu vrem să se golească de tot, ‎că atunci totul face… Și, știi…
‎Nu mă pricep la mașini.
‎Dar nu e voie să lași rezervorul ‎să se golească de tot.
‎Să știi că nu e egoism, ‎e o treabă frumoasă,
‎dar nu așa de frumoasă ca tine.
‎Și te vei vedea în trei, doi, unu.
‎Știai deja că aveam să plâng.
‎Arată foarte bine.
‎Îți place? Uite ce frumos arăți!
‎Te iubesc mult. ‎Poți să te apropii de oglindă.
‎Da.
‎- Te-ai mai tuns așa? ‎- Nu.
‎Nu mi se mai prinde fânul în el.
‎Da. Fără fân sau rahat în firele alea ‎cât suntem noi aici!
‎În clipa asta, Jamie există ‎doar în Safe in Austin.
‎Vreau să înțeleagă ce important e ‎să petreacă timp
‎pentru a se relaxa ‎și a se simți bine cu ea însăși.
‎Vreau să-ți găsesc niște opțiuni ‎pentru dansatoarea din tine.
‎Ai vrea să te simți iar așa?
‎- Aș vrea. Da. ‎- Minunat.
‎Ți-am pregătit deja câte ceva.
‎Vrem extravaganță.
‎Știu.
‎Îmi arăți ce porți, te rog?
‎Te întorci, ca să-ți văd fundul?
‎- Sigur. ‎- Arată foarte bine.
‎Îți vine grozav pe corp! Foarte bine.
‎Îmi place.
‎Îmi place sclipiciul și jeanșii.
‎Și mi-a fost dor de tocuri.
‎Îmi place cum arăți pe tocuri.
‎Știu, mi-au lipsit, cred.
‎Îmi place să port iar toc.
‎Arată superb
‎și, mai important, ‎se vede că se simte bine.
‎Îmi arăți un pas?
‎Pas?
‎De regulă, rog oamenii ‎să facă parada modei.
‎- Vrei să fac pe balerina? ‎- Doar o clipă. O piruetă.
‎Piruetă pe tocuri.
‎- Da. ‎- Doamne!
‎- Ți-a plăcut? ‎- Da.
‎O să-ți placă și mai mult.
‎Îmi arăți te rog ținuta?
‎Îmi place foarte mult.
‎Știu că e foarte scurtă.
‎Nu e de parcă n-am văzut ‎tone de paiete în viața mea.
‎Promit că nu-ți umplu garderoba cu paiete.
‎Restul hainelor vor fi discrete. ‎Asta e extra.
‎Am vrut să te simți bine din nou. ‎Să fii fericită o clipă.
‎E distractiv.
‎Faci atâtea lucruri grozave. ‎Acordă-ți o clipă de fericire!
‎Știu că te vei întoarce în garderobă ‎ca să lucrezi din când în când.
‎Fă doar atât, ‎pune-ți asta doar pentru tine,
‎iar apoi n-ai decât să scrii la laptop, ‎nu-mi pasă!
‎Vreau doar să o îmbraci și să simți ‎fericirea pe care o emani acum.
‎Pot face asta.
‎Da, puternico!
‎Și dacă se mai furișează ‎în garderobă din când în când
‎și se simte din nou specială,
‎deocamdată e suficient.
‎Minunat. Acum du-te înapoi!
‎- Năzdrăvanule! ‎- Mersi!
‎ZIUA 4
‎MĂREȚIA UNEI NAȚIUNI ȘI PROGRESUL EI MORAL ‎POT FI JUDECATE
‎DUPĂ CUM SUNT TRATATE ANIMALELE EI. ‎- MAHATMA GANDHI
‎PETCO GROOMING ‎SALON MOBIL
‎E foarte calmă.
‎Jamie, cum ți se par surprizele?
‎Eu…
‎Pare o întrebare capcană.
‎Devin suspicioasă.
‎Nu fi suspicioasă ‎Nu fi suspicioasă
‎Nu prea stai pe TikTok, nu?
‎I-am pregătit ceva lui Jamie.
‎- Îi dăm cinci minute… ‎- Să cumpere ce vrea ea.
‎Un joc de-a cumpărăturile, ‎ediția‎ Queer Eye.
‎Pe locuri, fiți gata…
‎Start!
‎Înșfacă! Ia! Jucăriile!
‎E costisitor să ajuți animalele.
‎Așa că fă-ți de cap aici și cheltuiește!
‎Orice ai nevoie.
‎Astea sunt pentru capre, porci și cai.
‎Nu știu ce-s, dar sunt super!
‎Îl duc la casă.
‎- Și acum? ‎- Următorul.
‎- Să mergem… ‎- Karamo, o pasăre!
‎O pasăre!
‎- Două minute și jumătate! ‎- Ce papion!
‎La întrecere!
‎Cărucioare?
‎- Întotdeauna am vrut să fac asta. ‎- Fă-o!
‎Întotdeauna am vrut.
‎Jamie! 60 de secunde!
‎- Ia ăsta! ‎- Gata! Da.
‎- Munca în echipă! ‎- Zece!
‎- Vino aici! ‎- Nouă!
‎- Opt! Ce-i asta? Șapte! Șase! ‎- Unde e celălalt cărucior?
‎Cinci! Patru! Trei! Doi! Unu!
‎Doamne!
‎- Am reușit! ‎- Am reușit!
‎- Măi să fie! ‎- Bravo, Roy!
‎- Am luat chestii bune? ‎- O nebunie. Da.
‎Întâi de toate, ești frumoasă. ‎Nemaipomenit. Uită-te la tine!
‎Te învăț cum să-ți aranjezi părul. ‎Îți arăt cum folosești niște aparate.
‎- Sună bine? ‎- Da.
‎Desfacem părul, să-ți vedem ‎noua ta tunsoare superbă.
‎Brush Crush. Ai mai văzut așa ceva?
‎- Nu. ‎- Nu e pentru păr ud.
‎- Bine. ‎- Doar uscat.
‎Secretul e să nu faci mișcări rapide.
‎Nu e grozav?
‎Acum vreau să adaug câteva bucle.
‎Să-i dea o textură interesantă.
‎Care va fi cea mai mare schimbare ‎în viața ta de zi cu zi,
‎când o să ai un grajd funcțional?
‎Hrănirea se va schimba mult.
‎Categoric va fi mai eficientă.
‎Așa vei avea mai mult timp ‎pentru tine uneori?
‎- Da. ‎- Da.
‎Cel puțin, așa bănuiesc.
‎Îmi place coafura asta.
‎O tunsoare grozavă!
‎Da, contur de buze.
‎Bine, dră Jamie, poftește!
‎Doamne!
‎Doamne! Arăți minunat.
‎Am vrut un pic de country. ‎Să păstreze o notă de Texas.
‎Parcă spune: „Cowboy, ia-mă cu tine!”
‎Ești foarte elegantă. Cum te simți în ea?
‎Minunat.
‎- Vrei să vedem grajdul? ‎- Mult.
‎E timpul.
‎Mergem?
‎Vreau să văd un grajd!
‎Arată-mi un grajd!
‎O să leșini?
‎Ia-mă în brațe, am nevoie!
‎- Bine. ‎- Să vedem grajdul!
‎Să vedem grajdul!
‎Bună!
‎Se întâmplă.
‎- E aproape. Să nu vomiți! ‎- Îmi vine.
‎Dacă vrei să vomiți, ‎deschidem geamul.
‎Doamne!
‎- Vine. ‎- Sunteți gata?
‎Mamă! Doamne!
‎Bine, scumpi. Te ajut eu.
‎Arată senzațional.
‎- Ține-mă de mână! ‎- Bine.
‎- Trei, doi, unu. ‎- Doi, unu.
‎Bun venit acasă!
‎Doamne! E frumos.
‎Bună, draga mea!
‎- Ce frumoasă ești. ‎- Bravo!
‎- Mulțumesc. ‎- Mersi.
‎Bună, toată lumea! Bună!
‎- Ești gata să intri în noua ta casă? ‎- Doamne!
‎Doamne!
‎- Măi să fie! ‎- Cel care ne-a ajutat să reușim.
‎Bună, dragule.
‎Copilașii sunt înăuntru.
‎- Doamne, e minunat. ‎- …o așteaptă pe mami.
‎Bună, scumpete.
‎Ia să văd!
‎Dragilor!
‎Bună, Starla!
‎Doamne, în viața mea ‎n-am văzut ceva mai frumos.
‎Uite!
‎E Angel!
‎- Ești în regulă? ‎- Da.
‎Doamne! E frumos!
‎Incredibil! E doar…
‎E uimitor.
‎Să intrăm!
‎Aici e Mable și Louie.
‎La început n-au vrut să intre, ‎acum nu vor să iasă.
‎Da, nu mă mir.
‎Avem săli de baie. ‎O zonă medicală.
‎Aici ar trebui să fie ‎pursânge de milioane.
‎Nu.
‎Sau cei salvați, care au nevoie de tine.
‎Să înceapă petrecerea!
‎Bună!
‎- Ai văzut-o pe fetița ta? ‎- Da.
‎E grozav, nu?
‎Văd că te gândești deja ‎ce o să faci aici.
‎O să pot aduce aici ‎atâția copii deodată și…
‎E fenomenal. Nu pot…
‎Amețesc când mă gândesc ‎ce putem face aici.
‎Bună, Delilah! Ești culmea!
‎Vrei la mama! Ești tare frumușică.
‎Incredibil!
‎- Ce zi, nu? ‎- Da.
‎- Ce săptămână! ‎- Da!
‎Cum te simți?
‎E cel mai frumos lucru din viața mea.
‎Doamne!
‎E un moment important pentru tine. ‎Toate astea sunt datorită tine.
‎Totul ți se datorează ție. ‎Meriți să ai grijă de tine.
‎Da, așa e. Sunt recunoscătoare.
‎Așa te vreau!
‎E vreo tehnică anume?
‎Doar să nu cazi!
‎- Sunt în copac. Doamne! ‎- Așa e.
‎E frumos de aici, de sus.
‎Vezi ceva? Cât de cât. ‎Vezi un grajd frumos.
‎Vedem soarele.
‎- Îți promit ceva. ‎- Așa.
‎Când mă plimb ‎cu partenerul și cu câinele meu,
‎o să găsesc un copac ‎și o să mă gândesc la tine.
‎- Promit solemn. ‎- Îmi place mult.
‎N-am mai cunoscut pe cineva ca tine. ‎Și am simțit asta de acum am venit aici.
‎Și toți cei cu care am vorbit
‎mi-au spus că tu lai dat un sens de a fi.
‎E cel mai minunat lucru ‎pe care îl poți face pentru cineva.
‎Doar fiind tu însăți
‎și creând un mediu sigur, ‎unde se pot simți
‎iubiți și protejați și îngrijiți.
‎Deci, ține-o tot așa!
‎Așa voi face, promit.
‎- În frumusețea aia! ‎- În frumusețea aia!
‎Nu-mi vine să cred.
‎Cum naiba ne dăm jos de aici?
‎Fă ca tine! Foarte drăguț.
‎Mulțumesc mult. ‎Îmi pare rău că plecați.
‎N-o să fim departe.
‎- Eu locuiesc aici. ‎- Nu plecăm de tot.
‎- O îmbrățișare? ‎- Desigur!
‎- Te iubesc. ‎- Cu tot grupul!
‎Mulțumesc mult.
‎Te iubesc.
‎Biata femeie era epuizată când am sosit.
‎E ciudat. Uneori, oamenii cei mai generoși ‎uită să-și dăruiască lor.
‎Dar, de fapt, știm că trebuie ‎să ne acordăm timp
‎pentru a continua să dăruim.
‎Da!
‎Are o structură de sprijin grozavă ‎de care trebuie să profite
‎și să se lase ajutată mai mult.
‎Vă rog, vedeți să aibă grijă de ea!
‎Săptămâna asta am înțeles ‎că nu trebuie enorm de mult timp.
‎Mă pot îngriji din când în când.
‎Coboară din expres și suie-te în copac!
‎- Te iubim mult de tot. ‎- Și eu!
‎- Pa! ‎- Mulțumesc pentru tot.
‎Mulțumesc! Pa!
‎- Vă iubesc! ‎- Aveți grijă!
‎Faci așa… Să nu te îneci!
‎A arătat foarte frumos. Cu plăcere!
‎Tot așa…
‎Prea strâmți. Nu pot face twerk.
‎Dar de câte ori crezi că facem…
‎Ai uitat.
‎Am lăsat curmalele și migdalele, ‎n-am crezut că vreți.
‎Antoni, mie.
‎Dacă nu, vă aduc salvie.
‎Unuia îi plac animalele. ‎Celălalt vrea să o ia la fugă. Nu?
‎Așa fac prietenii mei când le povestesc ‎despre câine prea mult și ei pleacă.
‎- S-a rupt! ‎- Nicio grijă! Erau agrafe.
‎Găina mea favorită.
‎Ne place conopida.
‎Să mergem acolo. Hai!
‎Nu.
‎Bine.
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu