NETFLIXOVA SERIJA
ZATVARAJ OGRADU
Natrag, Percy! Srušit ćeš cijelu ogradu.
Sramotiš me.
Ja sam Jamie Wallace-Griner,
voditeljica ranča Na sigurnome u Austinu.
SJEDIŠTE FAMOZNE PETORKE
Pokušat ću ne plakati.
Slobodno si dajte oduška.
To je… Hvala.
Jamie je posebna.
Ima veliko srce. Golemo.
Nominirali smo je…
JAMIENI MAJKA I OTAC
…jer želim da je malo razmazite.
-Da. -Jer ona samo daje i daje.
NA SIGURNOME U AUSTINU
Ovo je neprofitna udruga za životinje i djecu s posebnim potrebama.
-Malo uhvati. Ispada. -Ajme.
-Osjećaš to? -Da.
Kad vidite kako slijepo dijete miluje slijepog ponija,
to je zaista…
čarobno.
-Nekako umiruje čovjeka, zar ne? -Da.
To pomaže pri tegobama, poput tjeskobe i teškog disanja.
Naš je službeni moto: „Spašene životinje spašavaju djecu.“
Ali namijenjeno je svima.
Evo.
Moji su praščići gladni.
Tvoji su praščići gladni. Idemo ih nahraniti.
Idemo ovamo, ljepotane.
Bilo koje dijete ili odrasla osoba koja ima nekakvu supermoć,
bilo da je posrijedi autizam ili selektivni mutizam…
Pozivamo ih da se oporave uz naše životinje.
Dobro ti ide, Chrise.
Mi smo posljednje utočište.
Kad nas netko nazove glede kakve životinje,
obično je želi dati ili uspavati.
Imamo 18 različitih vrsta i oko 170 životinja.
Hajde, Penelope! Hajde, dušo.
Nisam planirala voditi neprofitnu udrugu. Dogodilo se nenadano.
Tako. Bravo!
Jamie je jako empatična. Katkad i previše.
Blago rečeno, ha?
Uporno je uzimala životinje koje nitko nije htio.
Da budem iskrena, pitala sam je: „Jamie-Marie, što to radimo?“
Onda mi je David ušao u život i svidjelo mu se to.
Optužuje me da sam lud za životinjama.
Teško mi je odbiti ih.
U tome je problem. Nijedno ih ne može odbiti.
Naša je kuća omiljena.
I iskorištena.
Barem tri vijetnamske svinje neprestano spavaju u kući.
Petnaest mačaka i 20 pasa trajno živi ovdje.
Ne možemo izbjeći spašavanje. Stalno nam dolaze.
Gabey!
Dođi, ljubavi.
Mislim da Teksas treba na odmor. Dođi.
Imam troje genijalne djece.
Isprva su djeca sve čistila,
hranila sve, pomagala mi noću.
Morali smo ići hraniti sve životinje u 20 h.
Ja sam ih najviše hranio.
-Jesi, ali… -Morao sam hraniti kokoši.
To je lako!
Sada samo ne želim da mi zamjeraju
što neprestano dovlačim milijardu životinja i ljudi.
Moram paziti da mi štene ne ispadne. Loš trenutak.
Srećom, imamo puno volontera koji nam pomažu s poslovima,
tako da djeca ne moraju biti sa životinjama 24 sata na dan.
JoJo!
Ne, hvala.
Ne, hvala. Znam. Jako mi je žao. Doručak stiže.
Non-stop je tako. Da.
Dobro.
Dobar mali!
Kad imate toliko životinja i ljudi s potrebama,
uvijek vas netko treba.
Nikad ne uzima vremena za sebe. Nikada.
-Nema prilike isključiti se? -Ne.
Uopće ne pomišlja na to.
Potpuno je rastrgana.
„Moram pomoći životinjama, djeci, svima.“
Katkad pomislim: „Da bar mogu…
na trenutak ne biti žalosna
zbog ljudi ili životinja koji pate ili ih ignoriraju!“
To mi je najteže.
Pomislim kako bi bilo da samo na trenutak prestanem mariti.
Ali znam da sam s razlogom ovdje i ne bih se toga odrekla.
Ali jako je teško.
Želim im reći kako si mi promijenila život.
Drag si, frende. Zaboga.
Želim da bude iskreno sretna.
I želim da dobije djelić onoga što daje drugima.
Oprostite.
Ne, ne ispričavajte se!
Samo me zanima gdje držite tih 170 životinja.
Nemamo prostorije za tolike životinje.
Nemam štagalj, a 60 životinja ima posebne potrebe.
Nemamo sponzore, članove upravnog odbora,
ništa takvo.
Dat će bubreg za štagalj.
Možda možemo to srediti, a da zadrži sve organe.
Želim joj to, kao majka.
Poznajem neke ljude i možda možemo srediti štagalj.
Jamie će se raspametiti.
Obavit ću pripreme. Vidjet će da se nešto zbiva.
Smislite uvjerljiva objašnjenja.
Za ovo hoću. Hoću.
-Mogu vas zagrliti? -Da!
Hvala.
TEKSAS
DAN 1.
DOK NE ZAVOLIŠ ŽIVOTINJU,
DIO TVOJE DUŠE NE PROBUDI SE
TRI TJEDNA POSLIJE
-Stigli smo! -Stigli smo!
Queer ekipa na farmi!
Ovdje je baš zabavno!
Bok!
Isuse! Kako sam uzbuđena!
Sretni smo što ste ovdje!
I mi smo sretni!
-Slijedite nas! -Može!
Jamie. Gle tko je došao!
Bok!
O, ne. Gle pse!
Bok, kraljice! Jako mi je drago!
Ovdje je genijalno!
Kako si, ljepotice?
Jesi dobro, kraljice?
Dođi.
Previše ti je ljubavi.
Što sad osjećaš?
Štošta.
Toliko se brineš za druge da i ne pomišljaš na sebe.
Je li ti živčani sustav dobro, kraljice? Brinem se!
Bok.
Kako si, dušo?
Zašto si tako ganuta?
Dajmo joj ljubavi.
Ne mogu vjerovati da ste ovdje.
Jako sam zahvalna.
Želim vam pokazati svoje mališane.
-Razgledajmo. -Pogledajmo te mališane.
Francise!
Maleni, bok.
Ivy je doživjela traumu.
-Bok, Francise i Ivy. -Francisu je kralježnica slomljena.
Petunia, dođi pozdraviti.
Ona ima nešto slično ljudskoj epilepsiji.
Neprestano se trese,
zbog čega bi je na bilo kojoj farmi uspavali.
Prelijepa je.
-Zaboga! Gle malca! -Tko je to?
Spencer ima deformiran ud.
-Prednju nogu. -Pardon.
Pardon.
Oprosti. Žao mi je.
Nisu te upozorili što će se događati.
U redu je. Toliko su lijepi da nije važno.
Mališanu! Presladak si.
Penelope mu je sestra.
Spencer nosi zvonce jer je ona potpuno slijepa.
Tako ga može slijediti.
Slijedi zvuk zvonca.
Nitko vas ne može pripremiti na ovo utočište.
Te su životinje tako nedužne!
Nisu nikomu ništa skrivile.
Čini se da sam ja trebao njihovu njegu
jer sam u emocionalnom rasulu.
Imam troje divne djece. Jedno je autistično.
Zove se Jackson.
Prije osam godina donijela sam psa prikladnog imena Anđela
i dotaknula je dijelove njegova srca do kojih ni ja nisam mogla doprijeti.
Tako sam počela razmišljati
što bi bilo kad bih spojila životinje i djecu,
osobito one s posebnim potrebama.
Budeš li svaki dan potresena?
Da. Ali…
Ne možete ni zamisliti. Kad ih dijete upozna, to je čarobno.
Sretnica sam što imam priliku to doživjeti.
Ne uzimam to zdravo za gotovo i mogu izdržati teškoće
jer su čarobni trenuci nevjerojatni.
Genijalna priča! Na sigurnome u Austinu, da!
Želite vidjeti kuću?
-Da. -Želimo.
Peter se ljuti što mu ometamo san.
To je svinja?
U kući su svinje!
Bok, Peter.
Bok, dušo.
Mrak! Ali se treba naviknuti.
Hej, djeco!
-Zdravo. Bok. -Mali ljudi.
-James, Jovie, Jackson. -Drago mi je.
Jako mi je drago.
Što mislite o maminoj farmi?
Baš je fora.
Je l' da!
Ovo je Jackson, o kojem sam govorila.
Anđela je ušla u njegov život i nadahnula me za sve ovo.
-Jesi li dobro? -Da.
Puno se toga događa. Je li ti previše?
Uzmi moje štene. Pravi je anđeo!
-Možeš je primiti? -Mogu.
Pravi je anđeo.
-Jest. -Da.
Ima jako toplo… Ruke su mi znojne, pardon.
Biste li nam rekli zašto je vaša mama najbolja?
-Pomalo je luda. -Da.
Zato je najbolja.
-Da! -Obožavamo lude mame.
-Ali pozitivno luda. -Hvala, sine.
U čemu bismo mogli pomoći mami?
-U odijevanju. -Ne pere kosu.
Istina izlazi na vidjelo.
Što još? Tko kuha navečer?
Restoran.
Tinejdžeri!
Budući da smo u kuhinji, razgovarao bih malo s tobom.
-Može? -Mi se idemo igrati.
-Naći ćemo još mladunaca. -Zbližit ćemo se.
Bilo mi je drago!
Mama voli resice.
KONJSKI REGENERATOR
Smijem li malo njuškati?
Ima svega pomalo. Oho!
Kolači?
Što…
Iznenađena si što vidiš pribor za pečenje kolača.
Imate stolni mikser.
Obilje pjenastih bombona.
Ne znam otkud to. Veganski i obični.
-Imamo sve. -Jeo sam veganske. Odlični su.
Adaptirano mlijeko.
Adaptirano mlijeko za…
-Da. -Za koze.
-Piju ga. -Već sam pomislio da ovdje ima i beba.
Doduše, ne bih se čudio.
Hej, dušo.
DA, TREBAM SVE TE SVINJE
Kuhanje je komplicirano u mom svijetu.
S obzirom na to da spašavam domaće životinje, mnogi ne razumiju
zašto ne namećem veganstvo
bilo komu tko dođe u posjet i svima općenito.
Jesi li osobno na biljnoj prehrani? Jedeš li meso?
Jovie i ja ne jedemo, a dečki kako kada.
-Dobro. -A naši gosti mogu birati.
Imamo veganske zalogajčiće i obične.
Komplicirano je jer loše kuham.
Uđem u trgovinu i ostanem zbunjena.
Ne razumijem kako ljudi to vide i kažu:
„Mogu skuhati ovo i ovo.“
-Tebi je sve to previše. -Da.
-Da. Zdravo. -Bok.
-Ajme. O, ne. -Što je?
-Bilo je lijepo razgovarati. -I meni. Hvala na razumijevanju.
-Idemo u kupaonicu. -Dobro.
U tušu vidim samo konjski šampon i ništa drugo.
-Mane 'n Tail? -Da, ali nema drugih šampona.
Potpuno je vjerna tom šamponu.
Meni već 10 g. odgovara.
Ja ću njuškati. Vi idite.
Inače, ove pločice me oduševljavaju.
Iako nisam dizajner Bobby.
Predivna si. Mogu vidjeti kosu?
Da. Naravno.
Sviđa mi se što je ne pereš previše. Dobro je ne pretjerivati.
Dobro.
Sama se farbaš?
Da.
-U ovu plavkastu, crnkastu boju. -Dobro.
Kao da ju je 14-godišnjakinja izabrala.
Dobro.
Ne, uopće mi ne smeta.
Što se događa kad ustaneš…
-Nisam uopće jutarnji tip. -Nisi?
-Ne. -Dobro.
Ustanem, odem na zahod, stavim kapu
i odem se brinuti za životinje i to je to.
Ne kužim se u odrasle stvari.
Da. Trepavice su ti mrak.
O, da. Hvala.
Daje mi ih frendica koja ih godinama pravi.
Ja joj čuvam pse.
Izvrsna je. Oči su ti mrak!
Jamie, predivna si!
Jako si vrijedna.
Ali „odmor“ nije prosta riječ.
Želim ti pomoći da malo vodiš računa o sebi.
Toga ti nedostaje.
Kad smo se upoznali, potreslo me
koliko si blizu ruba.
Znam da moram više voditi računa o sebi.
-Već mi treba 20 000 sati više u danu! -Znam.
Ali nisi zbog toga manje…
Samo si ljudsko biće.
SPAŠENE ŽIVOTINJE SPAŠAVAJU DJECU
Jesi li ti kralj iglua? Da?
-Htio bih razgovarati o tvom ormaru. -Dobro.
Kao prvo, ne mogu ući.
To je moj ormar/ured.
Sjedim na vreći za sjedenje i plačem ili objavljujem statuse.
-To mi je utočište. -O, ne! Jamie!
Izbacimo tužnu vreću.
-Tužnu vreću! -Izbacimo je.
Prežalosno je što mora pobjeći od svijeta i isključiti se
u ovom depresivnom prostoru,
gdje odjeća godinama nije vidjela svjetlo dana.
Dobro.
Izgledaš kao zločesta školarka.
To je samo za ukras.
Ne nosim ništa od toga.
-Nosim tajice i kratke hlače. -O. K.
Ne znam stanem li u većinu ove odjeće.
Pretpostavljam da si bila ženstvena djevojka.
Ne samo zbog štikli. Imaš haljine i vrlo ženstvenu robu.
Jesi li ikad nosila ovo?
Jesam. Imala sam vrlo dobre noge.
Bila sam plesačica prije negoli sam otvorila ovo za djecu i životinje.
Sad idem u velike robne kuće i to je to.
Njezin se život svodi na utočište.
Treba predah.
Promijenimo namjenu ovog ormara.
Nema više plakanja u ormaru. Neka bude izvor radosti.
ŠAMPONIRAJ, ISPERI, PONOVI
Dođi, dušo. Da.
Jesi li ti ljepotan?
Sad kreće zabava.
Poskakujemo.
-Evo zašto se to isplati. -Gle to! Ajme!
Dobro došao u moju crkvu.
Kako često odvajaš vremena za sebe? Za nešto ovakvo?
-Ne radim to baš. -Znači, nikada.
Zašto ne?
Ne postoji trenutak u danu ni u noći
kad netko ne treba moju pomoć, bilo da je životinja ili čovjek.
Da.
Nikada.
Da.
Primam one koje nitko ne želi.
To zahtijeva predanost, što mi ne smeta. Ali…
-Moram biti na raspolaganju 24 h na dan. -Da.
Svaki dan susrećeš ljude koji imaju izazove u životu
i ti misliš: „E, to je pravi izazov!“
Tako počneš umanjivati ozbiljnost vlastitih iskustava i izazova.
Zaslužuješ više.
Lako je iscrpjeti se u takvim situacijama.
Čvrsta sam ja. Mogu izdržati.
Upravo takav način razmišljanja moraš promijeniti.
Bila bih licemjerka da kažem da ne znam to jer stalno to govorim drugima.
Samo ne znam kako bih to postigla.
To ima smisla.
Ne želim nikoga iznevjeriti.
Trebam pomoć.
To ima smisla.
Upoznaj moje cure.
-Volim svinje. Imaju predivne duše. -Tako su pametne!
-Pametne i drage. -Jako su pametne.
Što ti je bio najveći izazov ovdje?
-Vrijeme je potpuno nenormalno. -Da.
Imali smo ledenu apokalipsu, a onda je kišilo kao…
-Kao ludo. -Kao u Seattleu.
Ovisimo o ogradama koje nam postupno doniraju
pa moramo biti kreativni, ali…
Improviziramo cijeli niz stvari.
Ovu godinu zovemo „Godina štaglja.“
Godina štaglja.
Stalno se šalim da imam 60 životinja s posebnim potrebama, a nemam štagalj.
Ali imat ću ga jednog dana.
-To je moj san. -Jednog dana.
Kako je bilo tijekom zime?
Čuo sam da su neki konji bili u kući.
Bilo je jezivo.
Sve ove životinje došle su sa strašnog ili tužnog mjesta.
Dovela sam ih i obećala im da će odsad biti na sigurnome.
Kad ih vidim prekrivene ledenim sigama
i znam da se ne osjećaju ugodno i boje se,
osjećam se kao da kršim obećanje.
Je li neka uginula?
Nekoliko ih je uginulo od sveg tog stresa, da.
Oni pokušavaju preživjeti iz dana u dan,
učeći usput,
s više od 170 životinja.
Nadam se da će Jamie doživljavati farmu kao svoje veliko postignuće.
Ovdje je ovaj novi temelj.
To su vam nedavno donirali?
Dođi k meni.
-Dođi tati Karamu. -Dođi k meni!
-Hej, dušo. -Hej, dušo.
Čujem da je anoniman donator
postavio temelj za Godinu štaglja.
To nije bio anoniman donator.
Godina štaglja je stigla!
-Dobit ćete ga! -To!
Mislim da to ima puno više smisla.
Rekla si koliko te mučilo kad si tijekom zime
osjećala da kršiš obećanje životinjama
da im se više ništa loše neće dogoditi.
Sad ćemo ti omogućiti da ispuniš to obećanje. Pa…
Godina štaglja je stigla!
Zajednički zagrljaj!
Dođite!
Jamie misli da je sve njezina dužnost,
a ne bi si trebala stvarati takav pritisak.
Želim da bar na trenutak ne osjeća to breme na plećima.
I da se sjeti da nije sama.
Na sigurnome u Austinu predivno je životinjsko utočište,
ali zanima me gdje je Jamieno utočište.
Želim da se Jamie sjeti da je svestrana osoba.
Možeš raditi štošta što će te usrećivati, a ipak pomagati.
U redu je raditi oboje.
Jamien ormar oltar je bivšoj Jamie.
Odiše tugom.
Smislit ću što god mogu da se osjeća savršeno
i da malo osjeti sreću.
Mislim da je strašno važno
da je odvedemo s farme na nekoliko dana,
da zna da ima potporu
i da će se drugi brinuti za sve dok je nema.
Ajme! Ovo je zabavno.
Miraval je idealno mjesto na kojem se može odmoriti.
Nisam još nikoga upoznao
tko je trebao odmor koliko ga Jamie treba.
Veliki snovi nalažu velika djela. Upravo ćemo to priuštiti Jamie.
Bit će veći nego što sam mislila.
Pogledaj ovo.
Bit će nevjerojatno.
Šest boksova za konje.
Ona je rastrgana na farmi.
Bettr Homes i mi osmislit ćemo dizajn
kako bismo centralizirali sve što mora obaviti
pa da joj ostane puno vremena da se posveti sebi.
DAN 2.
MOŽEMO VIŠE NAUČITI OD ŽIVOTINJA
NEGO ŽIVOTINJE OD NAS
ŽIVOTINJE
FARMA I KONJSKI CENTAR
Hej, maleni.
-Predivni su, zar ne? -Prelijepi.
Bok, Leigh.
-Bok. -Bok.
Ovo je Jamie.
-Bok. Dobro došli. -Hvala.
Ona se bavi životinjama.
Zna kako ovo ide.
No sve ćemo okrenuti.
-Učiteljica je sada učenica. -Da.
Jamie zna koliko je važno dovesti djecu na farmu
da se oporave uz životinje.
Želim da se sada vi povežete sa životinjama.
Želim da se u konjskoj terapiji
i sama počne oporavljati uz životinje.
I vi imate konje?
Da, sedam.
Svjesni ste uloge konja u terapiji.
-Imate li iskustva s time? -Da.
Pozivam djecu da dođu i budu sa životinjama
i dobiju pomoć koju im životinje mogu pružiti.
Imam 173 spašene životinje.
Brinem se za puno ljudi i životinja,
a nedovoljno mislim na…
Na sebe, valjda.
Kažemo da ne obraćamo pozornost samo očima nego cijelim srcem.
Zaista mi se čini da sam…
cijelo vrijeme aktivna.
Da.
Danas želimo vama dati priliku
da naučite nešto tražiti.
Konji ne znaju engleski, ali razumiju energiju.
Znate to iz vlastitog rada.
Želim da usvojite bilo kakve osjete, prizore,
misli, osjećaje i proniknete u svoju nutrinu.
Ovo je Graham.
-Već vas grli. -Bok. Hvala.
-Hvala, stari. -Šaptačica konjima!
Mislim da ćemo on i ja zajedno na vježbalište.
Hoćemo se malo družiti?
Bok.
Tako. Hvala. Bok.
Mogu te poljubiti?
Što osjećate?
Moram se sjetiti da se družim s njima.
Samo ja.
Nemam puno mira u životu.
Katkad zaboravimo na sebe jer smo prezauzeti.
Možda se možete nekako toga sjetiti.
Zamolite ga da hoda u krugu oko vas.
To je dobra vježba. „Kako izgleda kad nešto zatražim?“
Može. Zanima me.
Zamolite ga da hoda.
Moraš ići onamo.
Dobro. Kreni. Hajde.
Hajde. U redu je.
-Nije vam se svidjelo? Nije. -Ne.
Imala sam osjećaj da će tako biti.
Teško vam je odvojiti se.
-Da. -Da.
Zašto bih ga poslala od sebe?
Ali i dalje je povezan s vama. Samo je na udaljenosti
tako da Jamie može imati svoj prostor usred arene i vremena za sebe.
Da. Dobro, momče.
-Možemo mi to. -Znam da možete.
Idemo. Hajde.
U redu je.
-Bravo! -Ajme!
Dobar si!
Dobro. Nastavi.
-Tako, predivno. -Hajde. Dobar dečko.
Samo hodaj.
Predivno. Nešto se promijenilo.
Vrijedi o tome razmisliti.
Gdje u životu trebam pustiti da se ljudi malo udalje
pa da mogu biti sama u areni?
Da, shvatila sam to potpuno.
Ovo je baš bilo lijepo.
Jamie se neprestano
brine da svi oko nje budu zdravi i sretni.
Ali ne vodi računa o svom zdravlju i sreći.
Izgledaš smireno.
Ovo me mjesto zaista smiruje.
Ovdje se malo više osjećam kao doma, što je lijepo.
-Voliš biti s konjima? -Čujem kokoši.
-Znaš. -Drago mi je.
Prvi dan nisi bila smirena.
Što je različito u ovom okruženju i u tvome?
-Nisam odgovorna za sve. -Ništa.
Ne, ništa. Ništa.
Ništa. Ti si različita.
Odvajaš malo vremena da budeš smirena.
Da se sabereš.
Koliko ljudi volontira kod vas svaki dan?
Koliko ti ljudi želi pomoći?
Puno.
Puno ljudi. Upravo je u tome stvar.
Ne trebaš se odreći svog rada.
Taj je rad moćan i bitan
i dio tvoje svrhe ovdje na Zemlji.
Ali tvoja je svrha na Zemlji
i da vodiš računa o sebi i voliš se.
Razumijem.
Kada dođem u vaše utočište, ljudi marljivo rade. To je očito.
Pa možeš biti ondje i reći: „Znate što?
Možete sami. Ja ću se odmoriti.“
Apsolutno. Da.
Volim kad duboko dišeš. To je jako dobro.
Znam. I ja. Baš mi je sjelo!
Dobro je. Volim kad duboko dišeš.
Ovdje je baš spokojno.
Nevjerojatno tiho.
Da.
Čudno mi je to. Nikad nisam u tišini.
-Da. -Nikada.
-Jesi li spremna? -Jesi li ti spreman?
Danas glumim kuharicu?
Glumiš kuharicu.
Kad mi netko kaže da nije kuhar,
odmah mi je jasno
da ga moram hitno odvesti u kuhinju.
Kada si posljednji put
bila u kuhinji i pripremila nešto od nule?
Provociraš?
Ne, ozbiljno pitam.
-Ne kritiziram te. -Nemam pojma.
Ne sjećaš se.
Od nule?
-Možda nikada. -Nikada? Zbilja? U redu.
-To je dobro znati. -Da.
Čini se da se biljnoj prehrani
svi okreću ili je već prakticiraju u tvom domu, zar ne?
Danas ćemo pirjati odreske od cvjetače.
-Zabavno. -Što kažeš?
Zvuči zabavno.
Stalno kupujem cvjetaču.
Kako je spremaš?
Bacim je snažno na tlo da je kunići i kornjače mogu jesti.
A, kužim. Ovo nije recept za kuniće i kornjače.
Jasno.
Ako izbaciš začine, možda može biti i za njih.
S vanjske strane cvjetače vlaknaste su stabljike.
Otkinimo ih.
Ali želim ostaviti predivne listove koji se drže za njih.
Savršeno. Prerezat ćemo je u dva odreska.
Prereži po sredini.
Super. Potpuno su netaknuti
i odresci izgledaju kao prelijepo drveće.
Da, baš fora!
-Lijepo drveće. -Zaista lijepo drveće.
Volimo se penjati na drveće.
Nisam se nikad popeo na drvo.
Ma daj!
Ajme, Antoni…
-Gradski sam dečko. -Moramo se popeti.
Želim da se prvi put popneš na drvo sa mnom.
Zašto je čarobno biti na drvetu?
Ne mogu ti objasniti dok se ne popneš. Tada ćeš shvatiti.
Moramo pod hitno na drvo.
Obložit ćemo ih kurkumom i maslinovim uljem.
Svježi mrvljeni papar, malo soli…
Natopi ga.
Znam da je ovo složenije
nego da baciš cvjetaču na tlo.
Malčice. Ali mogu ovo.
-Mislim da možeš. -Da.
Ako uprljaš ruke, nema veze. Zato imaš sudoper.
Ne bojim se uprljati ruke.
-To je istina. -Nimalo mi ne smeta.
-Predivno. -Dobro.
Ulje se zagrijalo.
Stavi cvjetaču u tavu.
Odmah počne cvrčati. Upravo takav zvuk želimo.
Okreni ga, vidi kako izgleda.
Predivno. Možeš okrenuti svoj.
S obzirom na to da si nikad nije kuhala,
Jamie se odlično snalazi u kuhinji.
Samo joj to nije prioritet u životu, što potpuno shvaćam.
Gle to. Savršenstvo.
Ovo je povrtni temeljac. U njemu ćemo ih peći.
Bit će tiše nakon ovoga, obećavam.
Ovo je najglasniji dio.
Spremni smo staviti ih u pećnicu. Najteži je dio iza nas.
Dobro.
Idemo na preljev. Počinjemo…
-Korijandrom. -Voliš li korijandar?
Ovako ga stavi.
Drži ga čvrsto i onda oštricom noža…
Nema žurbe. Izvrsno.
Prvi put u puno vremena imaš predah.
-Kako se osjećaš? -Čudno.
Čudno? Drago mi je što si iskrena
i ne govoriš da je genijalno.
-Priviknula sam se. -Što je čudno?
Samo je drukčije.
Fale li ti životinje?
Da.
I djeca i ljudi. I bojim se da me netko treba, ali…
Bojiš se da te trebaju?
Da, pomalo.
Sigurno je teško kad želiš biti svima na raspolaganju.
-Samo si jedna osoba. -Znam.
Svatko tko je tako predan i strastveno voli svoj posao
često zanemari druge stvari.
Stabljike korijandra.
Limeta.
Čak i ako bude radila ovo samo svakih nekoliko mjeseci,
tada će se posvetiti sebi
ili sebi i mužu ili svojoj djeci.
I tako može pokazati ljubav.
Sad gochujang.
-Gochujang je korejska čili-pasta. -Dobro.
Ulij malo sirupa od javora da bude slatko i tuci.
Umočim mali prst.
Mljac.
Kisela limeta, slatki javor,
ljuti gochujang, sol. Kakvo je?
Ajme meni!
Osjećam se kao kuharica. Osjećam sve te okuse.
Nisam nikad čula objašnjenje i onda osjetila okuse.
Nije li lijepo?
Krasno je kad sve to istodobno osjetiš u ustima.
Zbilja jest. Mrak.
Izvadimo odreske.
Nježno, polako.
Drži se, maleni.
Čak i povrće ohrabruješ!
Uzbuđena sam.
Slasno je!
-Dobro je. Zar ne? -Veoma.
Hvala što si me naučio peći sićušno lijepo drveće.
Nema na čemu. Nazvat ću ovo „Sićušno, lijepo drvo“.
Ovo je bilo vrlo zabavno i ukusno!
Ovo nam je najveći projekt u povijesti emisije.
Gradimo cijeli štagalj!
Bettr Homes rabi posebne ploče koje se slažu kao Lego kocke.
Rabe 75 % manje drva nego u tradicionalnoj gradnji.
Samoizolirajuće su.
Nisam htio samo sklepati velik, limen štagalj za Jamie.
Htio sam joj dati štagalj koji štedi energiju
i dobro je izoliran.
To je sjajan, kul proizvod
koji će omogućiti da sagradimo štagalj brzo, lako i ekološki.
DAN 3.
NE MOŽEMO IZLIJEČITI SVIJET OD JADA,
ALI MOŽEMO IZABRATI DA ŽIVIMO U RADOSTI
Otvorit ću ti vrata, kraljice.
-Hvala. -Umalo ne iščaših gležanj!
U redu je. Sve je u redu.
ZBILJA SI ZGODNA
-Sjedni. -Dobro.
Dobro došla.
Gle ovo svjetlo. Gle tebe!
Razgovarajmo o kosi.
Malčice je gruba.
Iako me podsjeća na famoznu Cher,
ti mi djeluješ kao prirodnija osoba.
Kad sam napunila 40 g…
-Počele su nicati kao gljive. -Pojavile su se sijede.
Čini mi se da je to naporno za održavanje.
Kad je ovako tamna,
sijede se još više ističu.
Bolje je da je svjetlija i bliža prirodnoj boji, radi lakšeg održavanja.
-Kužiš? -Da.
Ovako.
Znam da se posvećujem sebi i vi mi pomažete u tome.
I radim to. Ali nešto me muči.
Puno ljudi, ali zaista puno, u mom svijetu
teško bi prihvatilo moju radikalnu promjenu
jer njihovo utočište odjedanput ne bi izgledalo jednako.
-Ali možemo krenuti u tom smjeru. -Da!
Žao mi je.
-Zašto? -Htjela sam ti dati priliku da se iskažeš.
Ne moraš mi je davati.
-Ne moraš mi je davati. -Dobro.
-Potpuno razumijem tvoje razloge. -Da.
Neka ostane tamna. Sredit ćemo korijene
i ostat će duža oko lica.
-Dobro. -Može?
Da.
Jamie je puna ljubavi, puna sućuti,
osim prema sebi.
Prekrasno.
Lu-di-lo!
Ako ne naglasim to poslije,
volim te i hvala što mi pomažeš.
Ajme! I ja tebe volim!
Ona neprestano pomaže drugima
i želim da se osjeća predivno jer to i jest.
Što ti je bilo najdraže u mladosti?
Plesna škola.
Plesna škola?
Obožavala sam ples.
Fali li ti to sad kad si odrasla?
Da, pomalo.
Mogla bi ići na tečaj plesa za odrasle svaka dva tjedna.
Samo zato da se dobro osjećaš.
Bi li se veselila ili bi bilo kao da ti čupaju zube?
Ne bi mi bilo kao da mi čupaju zube.
Meni je tako s klizanjem i gimnastikom.
-Strašno se veselim tomu. -Da.
Kad trebam pomagati drugima,
ne mogu se boriti za njih,
ne mogu biti izvor ljubavi i sućuti kakav želim biti
ako ne radim ništa što mene veseli.
Gledam tvoj duh,
tvoju energiju, i samo želim da nađeš vremena za dijete u sebi.
Imaš veseo, poletan duh,
koji treba nahraniti.
Da.
Iskreno ti to želim. Ovako usput.
Dobro.
Tečaj plesa jedanput na mjesec ne dolazi u obzir?
Naravno da dolazi.
Svatko zaslužuje uživati u stvarima koje voli.
Tako postanemo još bolji ljudi.
Da, ona voli pomagati zajednici,
ali ima pravo voljeti sebe.
Nadam se da ćeš iz ovog našega kratkog druženja
upamtiti da imaš pravo uzeti si vremena za sebe. To je zdravo.
Jer ti je rezervoar brige o sebi pri kraju.
Ne smiješ prijeći na rezervu jer onda…
Ne kužim se u aute i gorivo.
Ali ne smiješ si dopustiti da voziš na rezervi.
Želim da znaš da to nije sebično, divno je,
ali ti si još divnija.
Što ćeš vidjeti za tri, dva, jedan…
Bilo je jasno da ću plakati.
Odlično izgleda.
Sviđa ti se? Gle kako predivno izgledaš!
Jako te volim. Opipaj je i gledaj.
Da.
-Jesi imala kad ovakvu frizuru? -Ne.
Sijeno će letjeti iz nje.
Da!
Neće se slama ni balega lijepiti za vrhove. Nećemo to dopustiti!
Trenutačno ne postoji Jamie izvan utočišta Na sigurnome u Austinu.
Mora shvatiti koliko je važno da nađe vremena
da se opusti i osjeća se dobro u svojoj koži.
Želim ti naći stvari u kojima ćeš se opet osjećati kao plesačica.
Želiš li opet to osjetiti?
-Rado. Da. -Super.
Već sam ti pripremio nešto.
Bliještat ćemo.
-Oho! -Znam.
Smijem li vidjeti što nosiš?
Možeš se okrenuti da vidim guzu?
-Mogu. -Izgleda odlično!
Tijelo je mrak! Predobro.
Sviđa mi se.
Šljokice su mrak. Trapke su udobne.
I falile su mi visoke pete.
Odlično ti pristaju.
Znam. Nedostajale su mi.
Lijepo je opet ih nositi.
Ona izgleda prekrasno,
a što je još važnije, očito se zabavlja.
Možeš li napraviti nekakav plesni pokret?
Pokret?
Obično molim ljude da hodaju kao modeli.
-Želiš da budem balerina? -Samo na tren. Malo se zavrti.
Pirueta u petama.
-Da. -Ajme!
-Uživaš? -Da.
Još ćeš više uživati.
Smijem vidjeti odjeću?
Strašno mi se sviđa!
Znam da se jako vide noge.
Nije da nisam nosila hrpu šljokica u životu.
Obećavam da ti neću napuniti ormar šljokicama.
Ostatak ormara bit će suzdržan. Ovo je posebno.
Htio sam da se zabavljaš, da se malo razveseliš.
Vrlo je zabavno.
Činiš puno fantastičnih stvari. Malo budi sretna.
Dovoljno te poznajem da znam da ćeš sjesti u ormar
i raditi povremeno.
Ako obučeš ovo, samo za sebe,
i tipkaš na vražjem laptopu, ne smeta mi.
Želim da obučeš ovo
i osjetiš sreću kojom sada zračiš.
Mogu to.
Da, moćno držanje!
Čak i ako samo tu i tamo ukrade koji trenutak
i osjeti se posebno,
to je zasad dovoljno.
Predivno. Dobro, vraćaj se unutra.
-Šašav si. -Hvala.
DAN 4.
VELIČINA NACIJE I NJEZIN MORALNI NAPREDAK MOŽE SE MJERITI
TIME KAKO SE ODNOSI PREMA ŽIVOTINJAMA
MOBILNI SALON ZA ŽIVOTINJE
Jako je mirna.
Jamie, voliš li iznenađenja?
Pa…
Zvuči kao provokacija.
Postaje sumnjivo.
Ne budi sumnjičava
Ne provodiš puno vremena na TikToku?
Pobrinut ćemo se za Jamie.
-Dajemo joj pet minuta… -Da kupuje do besvijesti.
Mahnita kupnja u stilu Queer Eyea.
Priprema, pozor…
Sad!
Grabi! Samo grabi! Igračke!
Pomaganje životinjama može biti skupo.
Pa neka si da oduška u trgovini Petco!
Što god trebaš.
Ovo je za koze, svinje i konje.
Ne znam što je to, ali super je.
Odvest ću ovo.
-Što sada? -Evo idućih.
Uzmi pticu, Karamo!
Hej, ptico!
-Dvije i pol minute. -Gle leptir-mašnu!
Utrkujmo se.
Gdje su kolica?
-Oduvijek želim ovo raditi u dućanu. -Hajde.
Oduvijek to želim!
Čekaj, Jamie, 60 sekundi!
-Uzmi ovo. -Dobro. Da.
-Timski rad je mrak! -Deset!
-Dođi. -Devet!
Osam! Što je ovo?
Sedam! Šest!
Gdje su druga?
Pet! Četiri! Tri! Dva! Jedan!
Ajme!
-Uspjeli smo! -Uspjeli smo!
-Tako ti svega! -Bravo, Roy.
-Jesi uzela dobre stvari? -Ovo je ludnica. Da.
Kao prvo, predivna si. Ne mogu doći sebi. Gle.
Naučit ću te kako da održavaš kosu.
Pokazat ću ti opremu.
-Zvuči bajno? -Da.
Raspustit ću tvoju predivnu kosu.
Ovo je Brush Crush. Jesi vidjela to?
-Ne. -Ne rabi to na mokroj kosi.
Samo kad je suha.
Ne smiješ ga prebrzo pomicati.
Nije li fora?
Sad ću ovdje malo uviti.
Da bude zgodna tekstura.
Što će ti se najviše promijeniti u svakodnevnom životu
kad budeš imala funkcionalan štagalj?
Hranjenje.
Bit će učinkovitije.
Imat ćeš katkad više vremena za sebe?
-Da. -Da.
Pretpostavljam.
Sviđa mi se ovaj stil.
Odlična frizura.
Da, stavi sjajilo.
Dobro, gđice Jamie, izađite!
Bože mili!
Ajme! Prekrasna si!
Htio sam malo countryja, nešto tipično za Teksas.
Poručuješ: „Kauboju, odvedi me!“
Jako si šik. Kako se osjećaš?
Zabavno.
-Želiš vidjeti štagalj? -Još kako!
Vrijeme je.
Idemo?
Želim vidjeti štagalj! Pokaži mi štagalj!
Hoćeš svisnuti?
Trebam zagrljaj. Trebam ga.
-Dobro. -Idemo vidjeti štagalj!
Idemo vidjeti štagalj!
Zdravo.
Kucnuo je čas.
-Stižemo. Nemoj rigati. -Kucnuo je.
Ako trebaš rigati, reci i otvorit ću prozor.
Bože sveti.
-Stiže. -Jeste li spremni?
(Ajme! Isuse Bože!)
Dobro, kraljice. Držim te.
Izgleda predivno!
-Čvrsto me drži za ruku. -Dobro.
-Tri, dva, jedan. -Dva, jedan.
Dobro došla kući!
Bože sveti!
NA SIGURNOME U AUSTINU
Ajme! Predivno je!
Bok, dušo.
-Prelijepa si. -Bravo.
-Hvala, dušo. -Hvala.
Pozdrav svima! Bok.
-Jesi li spremna ući u svoj novi dom? -Zaboga!
Zaboga!
-Ajme meni! -Čovjek koji nam je pomogao da uspijemo.
Bok, dušo.
Životinje su već unutra.
-Čekaju mamu. -Predivno je!
Bok, dušo.
Da vidim.
Bok, ekipa!
Bok, Starla!
Nikad nisam vidjela ništa ljepše!
Gle!
To je Anđela.
-Jesi li dobro? -Da.
O, Bože. Prelijepo je.
Ajme. Ovo je…
Fantastično.
Dođi.
Ovdje su Mable i Louie.
Nisu htjeli ući, a sad ne žele izaći.
Da, ne čudim se.
Imamo kupaonice. Imamo veterinarsku ambulantu.
Ovdje bi trebali biti najskuplji pastusi.
Ne.
Ili spašene životinje koje te trebaju.
Zabavimo se!
Bok.
-Jesi vidio svoju prijateljicu? -Da.
Fora je, zar ne?
Vidim da već smišljaš što će se sve događati ovdje.
Koliko ću djece moći dovesti ovamo!
Fenomenalno je. Ne mogu…
Vrti mi se u glavi od svih mogućnosti.
Bok, Delilah. Ludice!
Trebaš mamu. Da, jako si lijepa.
Ti bokca!
-Kakav dan, ha? -Da!
-Kakav tjedan! -Tjedan. Da.
Kako se osjećaš?
Nikad nisam vidjela nešto ljepše.
Ajme meni.
Ovo je važan dan za tebe.
Jer si ti to učinila. Ti si zaslužna.
Sve je ovo zbog tebe. Zaslužuješ brinuti se za sebe.
Istina.
Zahvalna sam.
Nema frke.
Postoji li neka tehnika?
Samo nemoj pasti.
-Na drvetu sam. Ajme! -Na drvetu si.
Svijet je predivan odavde.
Vidiš li što?
Donekle. Vidiš lijep štagalj.
Vidimo Sunce.
-Nešto ću ti obećati. -Dobro.
Kad god budem planinario s partnerom i psom,
uvijek ću naći drvo i mislit ću na tebe.
-To ti obećavam. -Baš lijepo!
Nisam upoznao nikoga poput tebe.
Osjetio sam to čim sam došao ovamo.
I svi s kojima razgovaram
kažu da si im dala svrhu.
A to je nešto najljepše što možeš učiniti za drugu osobu.
Samo time što si svoja
i stvaraš sigurno okruženje u kojem se osjećaju
voljeno, zaštićeno i zbrinuto.
Samo tako nastavi.
Hoću, obećavam.
-U onom prekrasnom štaglju. -Da.
Ne mogu vjerovati.
Kako se silazi s ovoga?
Ovo je preslatko!
Hvala puno. Tužna sam što odlazite.
Nećemo biti daleko.
-Ja živim ovdje. -Ne odlazimo zauvijek.
-Mogu vas zagrliti? -Naravno!
-Volim vas. -Zagrljaj!
Puno ti hvala.
Volim te.
Sirotica je bila smoždena kad smo došli.
Zanimljivo, najdarežljiviji ljudi katkad zaborave na sebe.
Ali znamo da moramo naći vremena za sebe da bismo mogli biti na usluzi drugima.
Da. Da!
Ona ima sjajne pomagače koje treba iskoristiti
i dopustiti da joj više pomažu.
Pobrinite se da misli na sebe.
Ovaj tjedan sam shvatila da nije potrebno puno vremena.
Mogu se brinuti za sebe tu i tamo.
Izađi iz ekspresnog vlaka i idi se popeti na drvo.
-Puno te volimo. -Puno vas volim.
-Pozdrav! -Hvala na svemu.
Hvala! Bok!
Čuvajte se! Uživajte!
Nemoj se ugušiti.
Ovo je bilo jako privlačno. Nema na čemu.
Idemo…
Steže me, ne mogu mrdati guzom.
Kad god misliš da radimo…
Zaboravio si.
Ostavio sam datulje i bademe jer sam mislio da ih ne želite.
Antoni, ja…
Mogu vam donijeti kadulje.
Jedan od nas voli životinje, a drugi želi pobjeći. Osjećaš to.
Ovo je kao kad prijateljima previše govorim o svom psu
pa svi odu.
-Kvragu, pukla je! -Nema veze, to su kopče.
Moja najdraža kokoš!
Obožava cvjetaču.
Idemo onamo. Hajde.
Nećeš.
Dobro.
Prijevod titlova: Vojmir Špoljarić