EN NETFLIX-SERIE
Vi har lämnat staden. Det här är Canyon Lake.
Vi är ute ur Austin. Vi är ute på landet, raring.
Jag såg flera kor som hade enorma horn.
-Texas longhorn. -Du har helt rätt!
Även namnet på en köttrestaurangkedja.
Och ett amerikanskt fotbollslag, tror jag?
En traktor!
Den här veckan träffar vi Todd Maddox, 67, från Canyon Lake i Texas.
Hej, kompis. Hur är läget? Säg hej.
Han äger och driver Plookys Cajun Boiling Pot,
en familjeägd restaurang känd för sina skaldjur.
Byggnaden köptes av Todd och Jodie för 20 år sen.
Det är ett typiskt cajunhak.
Jag har alltid sagt att man kommer in som en kund, men går ut som en vän.
-Har du ätit kräftgryta, Antoni? -Ja, jag älskar kräftor.
De är söta, de faller sönder och man suger ut hjärnan.
Kaci, hans dotter, har nominerat honom.
-Ja… -Jag börjar med potatisen.
-De ska vara i botten. Jag gör det. -Okej.
Att växa upp på Plookys med pappa och mamma var fantastiskt.
Det var alltid fullt med folk
och hela familjen sprang hit och dit och skrattade och sa: "Galet, va?"
Det är fortfarande det, men inte på samma sätt.
Det saknas skratt där.
Sen Jodie gick bort för tio år sen har Todd behållit originalinredningen.
Inte mycket har hänt sen dess.
Om man flyttar en ram på väggen…ser man märken på väggen sen urminnes tider.
Det ser nog lite sjavigt ut efter 20 år.
Nostalgi är en sak, men en tidskapsel är nåt helt annat.
Va? Säg som det är, Antoni!
-Vem är det? -Vem är det?
-Antoni! -Bra!
Okej.
Todd älskar bekväma kläder och står ofta bakom baren i flip-flops.
Jag har flip-flops, strandsandaler eller vad man nu vill kalla dem.
Jag pratar alltså om skorna.
Todd har en lång hästsvans
som hans dotter Kaci kallar en "skrilla", en skallig hockeyfrilla.
Det är en skallig hockeyfrilla.
Det är som om en råtta kröp upp och satte sig i kepsen.
Han lägger ingen tid på sig själv.
Jag borde vara pensionär, men mitt liv är den här restaurangen.
Han behöver hjälp med att komma tillbaka och få ett normalt liv igen,
där han gör saker som han mår bra av och som är roliga.
-Atticus går i skolan. Vad gör du? -Tittar på Netflix.
Jag tittar på tv.
Det enda han gör är att vara här på restaurangen,
omgiven av min mammas spöke.
Han behöver att Fab Five kommer hit och kör Ghostbusters…
Jag hatar att säga det, pappa, men det är dags att gå vidare.
-Han behöver hitta glädje igen. -Ja!
Vårt uppdrag är att ge den här älskvärda änklingen ett nytt liv,
föra in restaurangen i framtiden, och ta Todd från att sjuda till att koka!
Ja!
DAG ETT
SKALDJURSGALENSKAP
STÄNGT
ÖPPET
Vi är mitt ute i bushen.
Vad är det där borta?
Jag ser nåt som är gult eller orange.
-Är det skylten? -Ja.
-Är det här? Plookys? Jösses. -Herregud!
-Står det: "Ta med din egen sprit"? -Ta med din egen Bobby.
De har kommit.
Oj. Hon är verkligen Texas…
Hej!
Den lilla flickan har cowboystövlar!
-Hej! Hur är läget? -Bedårande.
-Bra! -Så roligt att träffas!
-Det är jag som är Kaci. -Hej, Kaci!
-Hej. Jonathan. Vad heter du? -Trevligt att träffas.
Det här är Atticus och Lenny. Pappa är där inne.
-Då går vi. -Kom, Lynyrd Skynyrd.
Pappa! Jag tog med några vänner!
Hej… Herregud!
-Det här är min pappa! -Herregud!
Todd ser ut som en surfjultomte
som ger dig kräftor i julklapp i stället för kolbitar.
-Så gulligt! -Okej!
Plookys är väldigt…
Jag skulle kunna säga "vintage", men jag älskar det.
Men det är definitivt slitet.
Plookys har definitivt en historia.
-Trevligt att träffas. -Det doftar så gott här!
Lagar du nånting! Det doftar fantastiskt!
Jag uppskattar det. Jag håller på att laga nåt just nu.
-Kräftor, majs, potatis och räkor. -Ja!
Är det här köket?
-Får vi se? -Kom.
Är det här restaurangens enda kök?
-Ja! -Wow…
-Är det bara du som lagar mat? -Nej, Kaci också.
Det är som en generationsgrej. Ja.
-Är det vatten och… Vad är det i? -Och kryddor.
Kläderna är lite…
…besvärliga.
Om man inte är vid poolkanten vet jag inte varför man har flip-flops
särskilt inte när man lagar mat.
-Vi ser oss omkring… -Vi tar en titt överallt.
Vad är det här?
Är det… Va?
-Det är datorsystemet. -Han försöker verka ung.
Jag är precis klar med deklarationen.
-Den är så gullig? -Deklarerar du med den här?
-Det finns mjukvara för det. -Den… Nej.
Mjukvara kan inte göra det här. Titta.
Jag skriver ner beställningar.
I slutet av varje månad
tar jag alla de här och använder den för att lägga ihop dem.
-Det finns bättre sätt. -Ja.
Jag vill inte byta ämne,
men jag är väldigt nyfiken på vad som händer under kepsen.
Jösses, så mycket vackert hår.
Sist jag klippte mig klippte de för mycket här uppe.
Jag har också råkat ut för det.
Jag vill inte vara hemsk, men hans hjässa ser ut som en bit parmesanost.
Jodie och jag brukade åka till restaurangerna här omkring,
och vi sa båda två att vi hade gjort det sen vi var små.
Det hade hon också.
"Jag ska öppna en sån här en dag." Jag sa: "Ja, eller hur."
-Men sen… -Var det hennes dröm?
Ja. Det här var Jodies idé.
Vi planerade att driva det som en familjerestaurang
och hålla Plookys i gång.
Hon hade en vision för det här stället, och det har inte förändrats.
DE BÄSTA KRYDDIGA KRÄFTORNA
Jag vill fortsätta titta.
Det ligger en gammal kräfta där, som bara hänger.
Välkomna till Plookys. Jag heter Tammy. Vad vill ni ha?
Vill du ha potatis, Tammy?
Jag älskar potatis.
-Hur många vill du ha? -Fem kräftor…
-Okej. -Lite krabba…
-Okej -Och en stor öl, tack.
-Okej, ett ögonblick. -Ja, Tammy. Jag älskar Tammy.
Vi utforskar där ute. Kom.
Kom nu, Tanny.
Tanny, jag har nåt särskilt åt dig…
Herregud, de lever! Snälla, låt bli!
Snälla, låt bli.
Är det en kräfta?
Kräfta.
Jag vet verkligen inte var kräftor kommer från.
-Ta en. Du måste möta dina rädslor. -Nej.
Jag älskar faktiskt smaken.
Jag visste bara inte hur de ser ut med skalet på. Kräftor smakar fantastiskt.
Grundkurs i kräftor. Kräftor kan ha många olika namn.
Jag gillar inte "lerkryp" själv.
Kräftor är sötvattensskaldjur som ser ut som små, gulliga bebishumrar.
Kom hit.
Inte för mig, tack.
Berätta om inredningen.
Inredningen är… Vad sägs om "gammal surfare"?
-Jag är en gammal surfare. -Jag älskar det.
Nåt som jag lade märke till direkt när jag kom in på Plookys
var alla coola grejer överallt, men det känns gammalt.
Det känns lite deprimerande, som om det är fast i det förgångna.
Är det här Jodie?
Ja, det är min Jodie.
Där är Jodie och jag.
Det finns en historia och ett minne bakom allt.
Men Bobby, jag är väldigt rädd för förändring.
Jag kan inte gå vidare från Jodie, och det här kan hjälpa mig.
Vad skulle Jodie säga om det här?
Hon önskade aldrig att inget nånsin skulle förändras. Hon skulle gilla det.
Så jag lämnar det i dina trygga händer.
-Är det okej? -Jag är öppen för det.
GÅ HEM OM DET INTE KÄNNS SOM HEMMA
De var perfekta för varandra.
Han var rolig utan att försöka vara rolig.
Hon var högljudd och kändes som ens mamma, och sa: "Kom hit och ge mig en kram."
När hon gick bort förändrades allt för oss.
Kom hennes död plötsligt?
Ja. Hon hade en aneurysm i hjärnan som vi inte visste om…
Och…
Hon kom ut hit för att mata hjortarna och ge dem vatten. Hon gjorde det.
Plötsligt kommer hon tillbaka in…
Det var varmt, som i dag, och hon sa: "Jag har ont i huvudet och jag ser inget."
En ambulans skulle aldrig hinna ut hit tillräckligt snabbt, så vi körde in henne.
Det sista hon sa till mig var…
Hon sa: "Håll min restaurang öppen, Kaci, och ta hand om din pappa."
Så efter det har jag verkligen försökt göra det.
Men jag är bara en människa.
-Sa hon detsamma till din pappa? -Ja.
Han hade vänner, han hade aktiviteter,
men nu är det bara jag, barnen och det här stället.
Jösses.
Var försiktig!
ÖPPET
-Vad gör ni? -Jag tänkte prova en sak.
Ge mig lite papper.
-Perfekt. -Jag ska göra din egen…
-Vänta, va? -Ja.
-Cocktailsås och pepparrot. -Pepparrot.
-Är inte det senap? -Smör.
Vilken härlig röd färg på kräftorna.
Wow…
Det här är helt sjukt.
Har menyn inte förändrats på 20 år?
Finns det rätter på menyn som ni eller nån annan skulle tycka
inte fungerar så bra och som ni måste jobba på?
Kaci säger att hon inte gillar min gumbo.
Nummer ett. Grönsaker är grunden i en gumbo.
Man måste ha kryddor.
Den smakar helt utan kärlek.
-Den har ingen själ. -Ja!
Jag har varit mer i köket nu än han.
Om jag ska vara i köket, varför kan jag inte kyrka till det?
"Kyrka till det?"
Ja, som när man går till kyrkan så klär man sig ju fint…
I söndagskläderna.
När jag vill kyrka till det vill jag göra maten bättre.
Jag vet att det är svårt att göra de stegen,
men han förstår inte att det är för min skull.
-Du är framtiden här. -Precis.
-Han måste börja lita på dig. -Precis!
-Du har flera år av hår här. -Det är nästan tio år.
Jag slutade klippa det när Jodie gick bort.
Känner du dig som dig själv i skägget och håret?
Jag tänker: "Vem är det för idiot till jultomteimitatör?"
Du är ingen idiot. Du är snygg. Titta bara på den skägglöse mannen på den här bilden.
När kände du dig attraktiv och säker på ditt utseende senast?
Det var ett tag sen.
-Jaså? -Ja.
En så här stor sorg lämnar en aldrig. Man måste lära sig att leva med den.
Håret är ett symtom på hans sorg.
Det finns en sexbomb där inne som ropar efter att få komma ut.
Min Blanche Devereaux kom precis ut.
Jag ser ett fiskespö, jag ser surfbrädor…
Atmosfären här säger strand och vatten. Jag vill veta vad som gör dig lycklig.
Mina barnbarn. De är mitt liv, min kärlek och mitt hjärta.
Hur ser du resten av ditt liv?
-Du har liv kvar att leva. -Jag ser inte det framför mig längre.
Jodie var min livspartner. Man har nån att dela det med.
Ja.
Jag saknar det i mitt liv.
-Men jag ältar inte dåliga saker. -Jag håller inte riktigt med.
Du ältar, och du kan inte gå vidare.
För att jag har haft tio år…av smärta.
Och hon kommer aldrig tillbaka.
Det är bara det man är van vid, särskilt när man är äldre som jag…
Det är för lätt att existera, men för svårt att leva.
Hur känns det nu, Todd,
att detta är sista gången du ser Plookys som det är nu?
Det är blandade känslor.
Men jag är redo att börja på en ny framtid med er hjälp.
-Ja. -Och Kacis hjälp.
Ta en ordentlig sista titt.
TILL MINNE AV JODIE PRICE
FAB FIVE-HÖGKVARTET AUSTIN, TEXAS
Att ändra hans utseende betyder inte att han inte kan hålla Jodie nära längre.
Det ska bli roligt att umgås med Todd,
sänka pressen på honom lite och visa honom ett annat sätt.
Jag vill återuppväcka Todd med hjälp av hans garderob.
Jag vill påminna honom om varför han brukade bry sig,
och att hans kläder kan hjälpa honom gå vidare och få tillbaka sitt liv.
Todd och Jodie öppnade Plookys som ett familjeföretag för över 20 år sen.
De har lyckats. Vårt jobb är att se till att det överlever till nästa generation.
Todds liv går bara på rutin, och det är ett problem.
Så länge du har luft i lungorna har du fortfarande möjlighet
att leva ditt liv och göra det du älskar.
Han behöver inte leva i det förflutna för att hålla Jodie levande.
Jag vill skapa en vacker plats att minnas Jodie på,
men att Jodie inte står i fokus för restaurangen.
Jag vill göra nåt som alla vill ta en bild av varje gång de går på restaurangen.
En kräfta på en surfbräda.
Det blir en plats där Todd och familjen kan gå vidare.
DAG TVÅ
ATT KYRKA TILL DET!
-Efter dig. -Tack.
Den där cocktailsåsen med pepparrot och smör?
-Du förbättrade den. -Jag ska stjäla den.
Kaci visade recensioner.
Du har fått en guldstjärna för nästan allt på den där menyn,
förutom gumbon. Du älskar din gumbo.
-Men Kaci… -Hon hatar den.
Hatar… Jag tänkte säga att hon är av en annan åsikt.
-"Hatar" är starkt. -Hon hatar den.
Förändring är svårt, särskilt om vi gör samma sak på samma sätt hela tiden,
men det är inte ditt företag, det är ett familjeföretag.
Eller hur? Det är viktigt för Kaci.
-Hon är en del av det. -Ja.
Hon måste känna sig delaktig, och få ditt stöd, eller hur?
Väldigt mycket.
Jag vill inte vara en polsk-kanadensisk New York-bo
som försöker lära dig laga gumbo. Det är inte rätt.
Men jag har några knep som jag använder själv,
och jag vill att du tar det du vill och struntar i det du inte vill.
-Förstår vi varandra? -Ja.
-Utmärkt. -Vi läser samma bok.
Perfekt.
Okej. Basen i en gumbo är en redning.
En redning är en blandning av fett, oftast smör, och mjöl,
som gör såser, soppor och grytor tjockare.
En mörk redning smakar mer än en ljus. Det är fantastiskt för gumbo.
Jag vet att på en restaurang så tar en mörk redning lång tid att förbereda.
-Eller hur? -Ja.
Det här är ett trick.
Om man bakar mjöl i ugn en gång i veckan så får man mjöl som redan är brunt,
vilket gör redningen mycket snabbare och vi får den fina, mörka färgen.
Vi lägger i mjöl och smör. De ska smälta ihop.
I den här stekpannan har vi andouille-korv.
Vi ska låta den bryna lite.
Redningen är fin och mörk och färdig.
Här har vi den heliga treenigheten.
-Gul lök, grön paprika och selleri. -Ja.
Det kanske inte är relevant, men Kaci pratade om att kyrka till det.
-Ja. -Kyrkan, treenigheten…
Okra.
Att bryna det i några minuter gör det mindre slemmigt.
-Okej. Det visste jag inte. -Du har väl också tomater och chili?
-Ja. -Skiljer det sig från det du gör?
Lite. Du har redan gett mig några tips som jag tänker använda.
Bra. Prova dem med Kaci och se vad hon säger.
Jajamän.
Nu kan vi lägga i okran.
Det måste vara svårt att tänka… Du har drivit Plookys så länge.
Är du redo för att prata med Kaci om att ta över?
Det Jodie och jag ville när vi började var
att nån i familjen skulle vilja ta det steget.
Wow… Och Kaci verkar också vilja det.
-Ja. -Hon älskar verkligen stället.
-Ja. -Det är trevligt i ett familjeföretag.
Vi häller långsamt i kycklingbuljong…
Kryddor. Vilka kryddor brukar du ha i gumbon?
Salt, peppar, cayennepeppar.
Vad tycker du om lagerblad?
Jag har inte provat det. Jag har ett annat steg.
-Okej. Kan vi prova och se vad vi tycker? -Ja. Okej.
Förändringar kan vara skrämmande, för man vet inte vad som ska hända.
-Så färgstarkt. -Ja. Det ser jättefint ut
Med nåt så enkelt som ett recept inser man att det inte är så läskigt.
Har du majs i din?
-Nej. -Kaci gillar tydligen majs.
Hon skulle vilja ha det.
Då tar vi majs.
-Vi provar nåt nytt, så… -Prova. Varsågod.
Att Todd inte vill ändra på sin gumbo
är som en symbol för hans motstånd mot att släppa taget.
Det låter Kaci få veta att en del av restaurangen är hennes.
-Till slut har vi filé, som är… -Ett förtjockningsmedel.
Ja, men det är lokalt. Det är väldigt nordamerikanskt.
Det gör den verkligen tjock och fin.
-Är du redo att smaka? -Jajamän.
Det är din gumbo, så du får peppra så mycket som du brukar.
Lite ris…
Tack.
-Det får en att vilja slå sin mormor. -Det får en…
Det är väl en komplimang i Texas.
Jag accepterar den.
Var ärlig nu. Är det nåt du gillar bättre med din?
Nej. Det är som dag och natt. Den här är bättre.
-Skål för det. -Skål.
DAG TRE
DEFINITIVT INGEN KRÄFTGÅNG
-Har du varit här förut? -Nej.
Så glad jag blir.
-Jag gillar överraskningar. Det blir kul. -Bra.
"Stövlar? Okej."
Jag har en plan för dig som jag hoppas att du älskar.
Ja.
Vi löper hela linan ut. Vi skapar en hel garderob.
-Har du haft cowboystövlar förut? -Ja, en gång.
Varför har du alltid de här?
De är bekväma och enkla. Sätt på dem och gå.
Vi börjar med att täcka fötterna.
Jag tänker säga nåt väldigt hemskt.
Dina tår är inte flip-flop-redo.
-Jag förstår. -Det är de bara inte.
-Nej. -Det är de inte.
Nu när vi försöker hitta ett sätt för dig att lämna jobbet då och då
vill jag att du har klädval som du känner dig bekväm i.
-Du känner dig inte sexig i dem. -Nej.
-Vilka gillar du? -De här.
De liknar det par som jag hade valt. Jag ville ha nåt enkelt och brunt.
Kan du visa din bästa cowboygång?
Kör hårt.
Du kan bättre än så.
Han är inte redo att visa sin Tyra-gång. Det här kommer att ta ett tag.
-Är de bekväma? -Lite mindre. En halv storlek.
Det ordnar vi. Men det ser fantastiskt ut.
Det passar perfekt med jeans. Det ser sofistikerat ut.
-Ska vi ta dem? -Ja.
Då gör vi det.
Under dagen ska vi bygga upp Todds självsäkerhet, livslust och glädje.
Nästa steg är kläder.
-Vi ska in hit. -Okej.
Jag vet att vi kan hitta fina saker som visar Todds personlighet,
men som inte behöver bli gimmickar.
Ser du nåt du gillar?
-Jag gillar den blå skjortan. -Chockerande.
Den är ganska lik den du har på dig nu, med lite blekare färger.
Jag älskar Hawaiitryck. Jag älskar att du har kul med dina kläder.
-Jag vill förmedla det. -Ja, men!
Jag vill hitta en mer förfinad version,
och visa dig nåt mer än bara Hawaiiskjortor.
-Okej? -Okej.
På jobbet skulle jag vilja att du har en lite mer sofistikerad lätt sko.
Jag hade ett par såna här när jag träffade Jodie. Hon älskade dem.
Vad skulle Jodie säga om allt det här?
Hon skulle vilja ge mig det här, och få mig att gå vidare.
Ja, för du är bara 67.
-Ja. -Förhoppningsvis har du många år kvar.
-Du vill kunna njuta av ditt liv. -Precis.
En del av det är att kunna se sig själv i spegeln och säga: "Jag är underbar."
-Ja. Man måste gilla det man ser. -Ja! Bra.
-Kom ut och visa. -Javisst.
Vi ser redan en stor förbättring.
Vad tycker du?
-Jag gillar det. -Så bra.
Jag gillar färgerna, ränderna. Jag skulle ha på mig det här.
-Så bra. -Och må bra i det.
Jag ska justera några saker. Den här skjortan är ganska lång,
och när man har på sig nåt långt ser man kortare ut.
Den sidan får dig att se ut… Dina ben ser lite längre ut.
-Ser du vad jag menar? -Ja. Jag gillar det.
Okej.
Det är samma slags skjorta, en kubansk skjorta,
men i stället för en massa tryck har vi valt en skjorta med struktur.
-Min kompis Juan brukade ha såna skjortor. -Jaså? Gillade du dem?
Absolut.
-Jag älskar det med stövlarna. -Det passar bra ihop.
-Jättefint. -Det här ser bra ut.
-Det känns bra. -Så bra.
Äntligen ser jag lite glädje.
Kaci gav mig lite information. Har du glasögon?
-Ja, jag behöver dem. -Då ska vi skaffa glasögon.
Vill jag ge Todd en Pretty Woman-upplevelse?
Att gå från butik till butik, väska till väska?
Absolut.
-Redo att prova glasögon? -Redo.
De här har rätt styrka. De var mina favoriter för dig.
Ser du ordentligt?
-Ja. -Så bra.
-Först är det lite konstigt. -Ja.
Tills man vänjer sig är det som att man är full.
När man gör så här känns allt som: "Jag surfar…"
De här får mig att se ut som en universitetsprofessor.
-Jag tycker att du ser fantastisk ut. -Jag håller med.
De här har också din styrka.
Javisst.
Jag gillar honom.
Jag är nog redo.
-Du hjälper mig att ta mig ur det. -Bra.
-Han kommer också hjälpa dig. Karamo. -Hej! Karamo!
Så snygg du är!
Redan! Herregud. Du ser fantastisk ut. Kan du snurra runt?
Jag vet att du kan.
-Okej. -Vet du vad en zaddy är?
-Jag kan "Who's your daddy?" -Zaddy.
En sexigare version av "daddy".
-Okej. -Hej, zaddy.
I vanliga fall, när det inte är mulet, så är sjön vackert blå.
En stor del av Todds identitet är saker som han och Jodie gjorde,
och han glömmer vem han är som individ.
Han brukade ha kul, surfa, umgås med vänner…
Den killen finns kvar. Det är dags att dra ut honom.
Jag vet att du älskar vatten och fiske, så vi skulle kunna göra det.
Jag kan inte fiska.
Här byter vi roller och heterokillen får vara lärare åt bögen,
för om zombierna kom i dag och jag var tvungen att överleva på fiske…
Brown är död på två minuter.
Jag behöver hjälp, zaddy.
Okej. Sätt tummen på linan.
-På linan. -På linan.
När du kommer ungefär hit släpper du och då åker den ut.
Bra.
-Okej! -Så ska det se ut.
-Kan vi fiska sittande? -Ja.
Jag älskar det. Tack för att du lär mig. -Så klart.
Jag tog med dig hit för att livet är att gå ut och göra saker varje dag.
Ja.
Du sa att det var lättare att existera än att leva.
-Det stämmer. -Hur var ditt och Jodies liv?
Vad gjorde ni? Hur hade ni kul?
Ofta var vi bara ute och körde
och jag sa: "Vart är vi på väg?" "Jag vet inte. Har du kört här förut?"
"Nej." "Då ser vi var vi hamnar."
-Ett äventyr. -Ett äventyr, ja.
Man vet aldrig var man hamnar.
-Om man sitter hemma når man ingenstans. -Ja.
Och det är där du är just nu.
Ja.
-Jag har inte min partner. -Ja.
-Jag har inte min kompis. -Ja.
Det är tio år sen i juli.
För vissa är det länge.
För mig är det som i går.
Ja. Det folk inte inser med sorg är att det inte går över på en natt,
eller på ett eller två år.
Plötsligt ska man må bättre,
men för den som upplever det känns det som i går.
Precis.
Jag vet, kanske,
att om jag skulle hitta en annan Jodie, en annan…
…människa som är mitt allt…
Ja.
Då skulle mycket av det här försvinna, men jag skulle känna mig otrogen.
Jag försöker inte skynda på.
Det handlar om att ta ett steg för att fortfarande leva ditt liv.
Det är ett steg i taget.
Först måste du hitta tid att bara vara.
-Med nån annan än din dotter. -Det är sant.
Hur ofta försöker du hitta nya vänner eller kontakta gamla vänner?
Inte särskilt ofta.
Jodie skulle vara den första som skulle…
-"Lev!" -Ja.
"Vad är det för fel på dig, Todd?"
"Håll Plookys öppet."
-Det var hennes önskan. -Ja.
Har du haft tid att inse att du har hedrat henne genom att göra det?
Som du sa skulle Jodie komma och slå dig i huvudet.
-Ja. -Du kan hedra Jodie.
Men du måste leva ditt liv.
Todd måste inse att han inte måste sitta fast för tio år sen.
"Jag kan uppskatta de minnen jag har av den tiden,
men jag kan också skapa nya
med vänner och familj som älskar mig och som finns kvar."
Min mormor brukade säga: "Trasiga kritor har färgen kvar."
Där hör man. Den var bra.
Det känns som att förlusten av ditt livs kärlek knäckte dig…
…men du har så mycket liv och färg i dig, och världen behöver det.
-Jag har färgen kvar. -Du har färgen kvar.
Har ni fest, eller?
Du känner igen den rösten. Jag bjöd in några av dina vänner.
-Vad är det som pågår? -Hur är läget, Todd?
-Hej! -Har ni kul?
Nån sa att det här var en bra fiskeplats. Har ni fått nåt än?
Bara stenar.
Stenar?
Att se Todd med sina vänner gör mig väldigt glad.
-Du måste hänga med dina vänner mer. -Och ha kul utanför restaurangen.
-Utanför restaurangen. -Ja.
Jag ska gå, så att ni kan ha kul ihop.
-Känns det bra? -Jättebra.
Bra. Det är det allt handlar om.
Det är det han har saknat. Att ta en öl, sitta vid vattnet och njuta av livet.
Det heter ju "att fiska" och inte "att fånga".
Han har suttit fast i samma rutiner och mönster, men inte längre.
Vad ska du göra hela nästa vecka?
DAG FYRA
EN RIKTIG KRÄFTSMÄLL
Det ser bra ut, Garrett…
Plookys är som Todd.
Det har potential, men det har en skrilla.
Vi måste in och städa upp henne.
Snyggt.
-Tack. -Ja.
-Hej. -Hej. Hur är läget?
Trevligt att träffas.
-Det här är Todd. Todd, Edgar. -Hej.
Han tar hand om oss. Han är en otrolig barberare.
Kan vi gå in?
-Ja. -Tack!
Okej.
Så, Todd, du har låtit håret växa sen ungefär 2012.
För två presidenter sen, och vi vill se en förändring.
Jag ser en väldigt stilig man som bara måste släppas lös.
Vi påbörjar ett nytt kapitel.
Todds hår är som en hägring.
Man tror att man ser en oas av hårigt vatten, men det är en lögn.
Det är bara hårbotten. Det är okej, om det gör en självsäker.
Men Todd utstrålar inte självsäkerhet, så nu är det dags att vara djärv.
Som Elizabeth Warren sa: "Det krävs stora, djärva förändringar."
Jag vill att du ska bli en sexig zaddy.
-Jag lärde mig det ordet i går. -Jaså?
-Jag är inte den första som säger det. -Nej, Karamo.
Vill du trimma ner skägget rejält?
Jag är faktiskt redo att bli skägglös igen.
Vi kan ta bort mer, men inte lägga till. Vi ser vad som händer.
Men vi måste börja med håret.
-Är du redo att klippa håret kort? -Det är en stor grej.
Det är en stor förändring.
Det här är ett slags uttryck för din sorg och din förlust,
men vi vill gå vidare till ett nytt kapitel.
-Jag litar på er. -Det är ändå…
-Jonathan, det är hår. -Ja.
-Om jag vill kan jag låta det växa ut. -Okej, då är vi redo.
Om nån kan göra nåt bättre än jag låter jag gärna dem göra det.
Han är bättre på det här.
Jag är här som moraliskt stöd, men får jag ta det här?
-Visst. -På allvar?
Tre, två, ett…
Hej då, kompis.
Hej då.
-Kan du slänga med håret i slowmotion? -Jag har det inte kvar.
Jo! En page!
Wow!
Nu klipper vi en frisyr.
Hej då, peruken.
Vi trimmar ner skägget.
Du ser ut som Letterman i ditt skägg nu.
Ja! Kör på.
Ja!
Jag gillar verkligen det här, men jag vill visa dig.
Det är en stark käklinje. Det är en sexig form.
-Du har inte haft den formen… -Ja… Jag blir hellre av med det.
Det handlar om din självkänsla. Jag är med. Vi tar bort det.
Ja!
Jäklar! Du ser otrolig ut. Jag hoppas att du gillar det.
-Är du redo för den nya du? -Nej.
Du kan inte stoppa det. Tre, två, ett…
Titta på huden här.
Jag ville ha det längre.
När man gör en stor förändring kan det vara skrämmande.
Det ser mer starkt och självsäkert ut, men det tar ett tag att vänja sig.
-Det är en stor förändring. -Ja.
Det känns som att Todd har gett sig själv tillåtelse.
Han har tillåtit sig själv att förändra saker i sitt liv och i sitt företag.
Han håller definitivt på att bearbeta det.
En annan sak är att i kväll ska du få bo i presidentsviten…
-Wow… -…på stadens hotell.
Herregud…
Där kan du slappna av, ta ett bad… och ta hand om dig själv.
DAG FEM
VEM ÄR DIN KRÄFTZADDY?
Kom då.
Öppna dörren.
Rumsservice!
-Jag kommer! -Vad var det för uttal? Vi är inte tyskar.
-Hej! -Hej!
-Hur mår du? -Bra.
Vilket härligt rum!
-Hej. -Jag vet.
Wow! Titta bara!
-Du ser ut som en president nu. -Hej, Todd. Jösses.
Jag hade inte känt igen dig.
-Ställ dig här. -Titta på honom. Och titta på hans hy.
Okej, ska vi sätta i gång?
Titta, vilket baño!
"Badrum" på spanska.
Det jag tog med mig idag är lite mer av det vi använde i går.
De här små sakerna ligger här på is.
Kyla är väldigt bra för att liva upp huden.
-Fortsätt gnugga. -Jag gick ut i går kväll.
-Sa nån hur gullig du är? -Jajamän.
-Vad sa de? -Bara att jag var stilig.
Lägg av.
Herregud.
Jajamän.
Efter tvätt och det vi precis gjorde tar vi vår toner.
Klappa det i ansiktet och på halsen.
På kvällen skulle jag älska att du kommer hem, tvättar ansiktet och…?
-Tar på det där. -Vad är det?
-Serum. -Nej, en toner.
-Toner. -Toner. Säg det med mig.
-Toner. -Toner.
Ja. Okej.
-Toner. -Ja.
Nu är du redo för fest!
Titta bara!
Det är definitivt ett nytt jag.
Jag ville att du skulle ha en skjorta med tryck med ditt varumärke på.
Jag älskar verkligen det.
Titta på Atticus skjorta!
Jösses!
-Visst är det gulligt? -Så gulligt!
Ni har alla matchande uniformer.
Det är… Wow.
Jag vill ge dig fler valmöjligheter. Vi har struktur i stället för galna tryck.
-Och färg. -Ja. Känns det fortfarande som du?
-Ja. -Bra.
-Slutpratat. Vill du prova? -Gärna.
-Okej, Todd. Kan du komma ut? -Ja.
-Du ser stilig ut, det är helt säkert. -Jag känner mig stilig.
Jonathan, kan du komma in ett ögonblick?
-Kom och titta. -Herregud!
-Nu… -Nära, men jag heter Todd.
-Jösses… -Okej, ska vi hämta de andra?
Nu händer det!
Det här ska bli spännande!
Jag vill se dig, zaddy!
Zaddy är här.
-Jag… -Hej, zaddy!
-Ditt ansikte! Jag älskar det! -Titta så stilig du är.
Slå din mormor, Todd ser otrolig ut.
-Visst är han snygg? -Ja!
Som natt och dag, allihopans.
Nu talade jag äkta dialekt. Jag är väldigt stolt.
-Hundra procent. -Får jag titta?
Du ser fantastiskt ut! Herregud!
-Det är helt otroligt. -Är du redo?
Jösses…
Skojar ni med mig?
-Det var precis den reaktion jag ville få. -Wow…
Herregud…
Herregud!
-Det fortsätter. -Wow.
Titta på bilderna…
Jösses…
Jodie, min kära.
Så coolt!
Wow!
Vad säger du? Coolt, va?
-Väldigt! Jag älskar det! -Det är mittpunkten.
Ja.
-Det är fantastiskt. -Vi tog bort näten.
-Men vi lade till fina vasstak. -Ja.
Jag var lite rädd att han skulle ta bort Jodie, eller byta ut henne eller nåt.
Och…
Det är bättre än nåt jag hade kunnat föreställa mig.
Du har gett mig en ny, fantastisk restaurang.
Hurra!
-Tack. -Det är det vår Bobby gör!
Ja.
-Kul att du gillar det. -Vi går och väger saker på den nya vågen.
-Jösses… -Där är din surfbräda.
Jag ville ha det lätt och ge en strandkänsla med det vita,
men jag ville ha det mörkare där nere, för folk stöter mot väggen med stolarna…
Vad skulle Jodie säga?
Jag vet inte hur hon skulle kunna vara lyckligare än jag just nu,
men hon skulle säkert kunna vara ännu lyckligare. Wow.
När jag frågade om din framtid hade du inget svar.
Hur ser du din framtid nu?
Jag ser framför mig att Kaci blir mer involverad här.
-Wow… -Jag är redo.
-Bra. -Livet är så kort.
Njut av det. Omfamna det. Ta tag i det med båda händerna.
Herregud!
Wow!
Herregud! Det här är toppen!
Det här är så vackert!
-Lite annorlunda, va? -Min mamma hade älskat det här!
Raring, vi har en överraskning till. Tre, två…
Pappa! Herre…
Jag kände inte igen dig! Du är så fin!
Snygging! Håret är borta! Ja!
Ja!
Herregud!
Nu börjar jag gråta…
-Jag är så stolt över dig. -Titta, där är vi.
-Där är Jodie. -Å, pappa…
Jag känner nåt… Det finns en Michelinstjärna i framtiden.
-Det är så fint… -Ja.
Men vi kommer bara dit och jag får visa er två köket.
-Beredda? -Det ska bli spännande.
-Wow! -Gå in, bara.
-Ett fungerande kök! -Fungerande.
Som jag kan andas i!
Titta bara!
Ja! Jag älskar det här.
Nu har ni verkligen kyrkat till det.
Det sista jag vill visa er är ert nya kassasystem.
Ni har allt man kan beställa här, och allt är strömlinjeformat till en sak.
-Det här är nog mer för Kaci än för dig. -Ja.
Det ser enkelt ut, och allt är redan här.
-Kräftor, räkor, drycker… -Absolut.
Det här är verkligen grädden på moset.
Du berättade för mig om en idé, men vad tror du om Plookys framtid?
-Du ska börja styra den här skutan. -Ska jag?
Jag ska vara kryssningschefen.
-Jag gillar det! -Jag älskar det.
Tan, byt garderob omedelbart.
Vi fortsätter med det här, och håller hennes dröm vid liv, och håller i gång.
Jag gav henne ett löfte, och jag tänker hålla det.
En del av att hålla det löftet i längden är att ge tillbaka till dig själv lite,
och låta andra komma in och stötta dig.
Han känns väldigt annorlunda. Ni har gjort nåt väldigt bra.
-När vi pratar om det… -Vi hedrar henne.
…så vill jag säga, Jonathan…
Tack från djupet av mitt hjärta för det du har gjort för mig,
för det får mig att känna mig vacker…
Todd!
Det var så fint!
Karamo, tack från djupet av mitt hjärta för att du hjälpte mig att inse
att jag själv håller mig tillbaka.
Ni har alla hjälpt mig på era olika sätt.
Det är så coolt hur ni som grupp kan ta nån som jag…
…och göra mig till en zaddy!
Precis!
-Du har lärt dig ett nytt ord! -Ja! Han är en zaddy nu.
Jösses. Jag får aldrig sluta höra det.
Det finns en missuppfattning att förändring handlar om att glömma.
-Så är det inte. -Hej då!
-De är världens finaste människor. -Eller hur?
Vi kan aldrig glömma dem vi har förlorat, men man kan ändå gå vidare.
Det här är för Todd och Plookys!
TRE VECKOR SENARE
Vi kommer alla nån gång sörja nånting eller någon,
och att låta oss själva känna det är det mest mänskliga vi kan göra.
Jag blev förvånad att han var så öppen för att låta mig förändra Plookys.
Så kul att se dig, Todd! Hur är det?
Kul att se er. Det går bra.
-Vi har två nya anställda. -Wow!
Jag hoppas att Todd inser att gå vidare med livet och hitta lyckan
är ett bättre sätt att hedra Jodie än att leva i det förflutna. Todd blomstrar.
Det håller Jodies ande vid liv.
Bra!
-Vi älskar det! -Lev livet!
Skål för ett bra jobb!
-Ett bra jobb! -Ja!
Jazzhänder!
EN BRA TRIMNING
Har du skägg men ont om tid?
Det du alltid kan göra är att ta din trimmer och trimma överläppen
så att skägget ser fräscht ut.
Kom igen, Bobby.
Det första vi ser hos nån är munnen. Vem gillar inte att se härliga läppar?
Som inte täcks av en massa hår.
Tack, Johnny.
Fortsätt se läcker ut.
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu