EN NETFLIX-SERIE
Vi har forladt byen.
Det her er Canyon Lake.
Vi er ude af Austin. Vi er på landet, søde.
Jeg så faktisk flere køer med enorme horn.
-Texas Longhorn. -Du har helt ret.
Det er også navnet på en restaurantkæde.
Og vist også på et football-hold?
En traktor!
I denne uge skal vi møde Todd Maddox.
Han er 67 og kommer fra Canyon Lake i Texas.
Hej. Hvad så? Sig hej.
Han og også ejer og leder af Plookys Cajun Boiling Pot,
hans familieejede restaurant kendt for fisk og skaldyr.
Parret Todd og Jodie købte bygningen for 20 år siden.
Det er en typisk cajun-restaurant.
Jeg har altid sagt, man kommer som kunde og går som ven.
-Har du været på languster-restaurant? -Ja, jeg elsker languster.
De er søde og falder fra hinanden, når man suger hjernen ud.
Hans datter Kaci nominerede ham.
-Ja. -Jeg ordner kartoflerne først.
-De skal i bunden. Her. -Okay.
Det var skønt at vokse op på Plookys med min mor og far.
Folk fyldte restauranten,
og hele familien løb rundt mellem hinanden i rent kaos
og grinede og sagde: "Hvor er det vildt."
Det er det stadig, men på en anden måde.
Der mangler latter.
Siden Jodie døde for 10 år siden,
har Todd mindedes hende ved at bevare den oprindelige indretning.
Der er ikke ændret meget.
Flytter man et billede på væggen,
kan man se aftegningen af det på væggen.
Det ser nok nedslidt ud uden ændringer i 20 år.
Lidt nostalgi er én ting, men en tidslomme er noget andet.
Helt enig, Antoni. Kom videre!
-Hvem er det? -Hvem er det?
-Antoni! -Sæt i gang!
Okay.
Todd elsker mageligt tøj
og ses som regel bag disken i sandaler i form af klipklappere.
Jeg går i klipklappere, badesandaler, med streng og sådan noget.
Ikke underbukser, sandaler.
Todd har en lang hestehale,
som hans datter Kaci kalder "issegarn", den skaldedes svenskergarn.
Det er et isse-svenskergarn.
Som om en rotte er kravlet op bag i kasketten.
Han bruger ikke tid på sig selv.
Jeg burde være gået på pension nu, men mit liv er denne restaurant.
Han skal have hjælp til at komme i gang og får normaliseret sit liv igen
og gøre det, som han nyder, og som er sjovt.
-Hvad gør du, når Atticus er i skole? -Jeg ser Netflix.
Jeg ser fjernsyn.
Han laver ikke andet end at være i restauranten
i selskab med min mors spøgelse,
og Fab 5 må være hans Ghostbusters…
Far, jeg er ked af at sige det, men du skal videre.
Glæden skal tilbage i hans liv.
-Ja! -Ja, ikke?
Missionen er at hjælpe den kære enkemand med at nyde livet igen,
få restauranten opdateret og få Todd helt op at koge!
Ja!
DAG 1
EN PÅ SKALLEN
LUKKET - ÅBEN
Vi er, hvor kragerne vender.
Hvad er det i det fjerne?
Skibet er ladet med noget gult eller orange.
Er det skiltet?
Ja.
Er det her? Plookys. Kors.
Du godeste!
"Medbring egen sprut"?
-Ja. -Medbring egen Bobby.
Der er de vist.
Hold da op, hun er Texas.
Den lille pige har cowboystøvler på!
-Hej! Hvordan går det? -Skønt.
-Godt! Og jer? -Godt at møde dig!
-Jeg er Kaci. -Hej, Kaci!
Hej. Jonathan. Hvad hedder du?
I lige måde. Hvordan går det?
Det er Atticus og Lenny.
Min far er derinde.
-Kom så! -Kom, Lynyrd Skynyrd.
Far! Jeg har nogle venner med!
Hej … Du godeste!
-Det er min far! -Du godeste!
Todd ligner en surfer-julemand,
der kommer med languster til jul i stedet for kul.
-Den er så sød! -Hej, god!
Plookys er meget
"vintage" ville jeg klart sige, men jeg kan lide det.
Men den er ret så slidt.
Der er historie på Plookys.
-Rart at møde dig. -Her lugter så godt!
Laver du mad? Det lugter skønt!
Tak. Jeg er i gang med noget.
-Languster, majs, kartofler og rejer. -Ja!
Er det her køkkenet?
-Må vi se? Jeg vil se mig om. -Kom.
Laver du mad til alle i det lille køkken?
Ja!
-Er du den eneste kok? -Nej, Kaci laver også mad.
Det er noget generationsmæssigt. Ja.
Er det bare vand og … Hvad er der i?
-Og krydderier. -Krydderier.
Beklædningen er en smule…
…problematisk.
Medmindre man skal i poolen, ser jeg intet behov for klipklappere
og slet ikke i en restaurant som kok.
-Vi ser os om. -Lad os kigge alle steder.
Hvad er det her?
Er det … Hvad?
-Computersystemet. -Han spiller ung. Det er han ikke.
Jeg har lige lavet min skat.
-Den er sød! -På den? Laver du skat på den?
-Det klarer software nu. -Den … Nej.
Nej. Software klarer det ikke.
Jeg skriver ordrerne ned.
I slutningen af månenden
tager jeg alle dem her og lægger dem sammen på den.
Der er en bedre måde.
Ja.
Ikke for at skifte emne,
men jeg er nysgerrig efter, hvad der sker
under den kasket, søde.
Du godeste. Se alt det smukke hår.
Sidst, jeg blev klippet, gik det galt her.
-De tog en masse. -Det har jeg også oplevet.
Ikke for at være led,
men hovedbunden ligner et stykke parmesanost.
Jodie og jeg kom på skaldyrsrestauranter i Corpus,
og vi sagde: "Det har jeg lavet siden barnsben."
Hun sagde: "Samme her.
Jeg åbner sådan et sted en dag." Jeg sagde: "Selvfølgelig."
-Men tiden… -Var det her hendes drøm?
Ja, det her var Jodies idé.
Vi planlagde at lave den til en familierestaurant
og holde Plookys i gang.
Hun havde en vision.
-Ja. -Den har ikke ændret sig siden.
DE BEDSTE, STÆRKE LANGUSTERE
Jeg vil se mere.
Der er en gammel languster, der bare hænger ud.
Velkommen til Plookys. Jeg er Tammy Van Ness, hvad skulle det være?
Tammy, vil du have kartofler?
Meget gerne.
Hvor mange?
-Fem languster. -Okay.
-Noget krabbe. -Fint.
-Og en stor øl, tak. -Fint. Et øjeblik.
Ja, Tammy. Giv mig noget Tammy.
Tan, lad os kigge udenfor. Kom.
Kom her, Tanny.
Jeg har noget særligt til dig.
Du godeste. De er i live! Nej! Lad være! Lad være.
-Er det languster? -Languster.
Jeg aner ikke, hvor languster kommer fra.
-Tag en. Konfrontér din frygt. -Nej.
Jeg elsker faktisk smagen.
Jeg anede bare ikke, hvordan de så ud før tilberedning.
Languster smager skønt.
Languster-lektion.
De kaldes også "craydids", "crawdaddies", "crawdads", bjerghummere
og "mudbugs". Ikke fedt, men det virker.
Languster er egentlig ferskvandskrebs,
der ligner små, bedårende, nuttede hummere.
Kom her.
Ikke til mig, ellers tak.
Fortæl om indretningen.
Indretningen er…
Måske "gammel surferfyr?"
-Fordi jeg er gammel surfer. -Skønt.
Noget af det, der stak ud, da jeg kom ind på Plookys, var,
at der var fede ting overalt, men det virker gammeldags.
Det virker lidt forstemt, og det føles som at være i fortiden.
Er det Jodie deroppe?
Ja. Det er min Jodie.
Der er Jodie og jeg.
Alt har en historie, alt har et minde.
Men jeg er meget bekymret for forandringer, Bobby.
Jeg hænger fast i Jodie,
og det her hjælper.
Hvad tror du, Jodie ville mene om det her?
Hun ville ikke ønske, der ikke sker noget. Hun ville stemme for.
Jeg lægger det i dine kyndige hænder.
-Er du med på den? Okay. -Jeg er åben.
FØLER DU DIG IKKE HJEMME, SÅ GÅ HJEM.
De var perfekte sammen.
Han var den sjove, uden han prøvede at være sjov.
Hun var den højlydte, der fik en til at føle, ens mor var der.
"Kom her og giv mig et kram."
Da hun døde, forandredes alt for os.
Kom din mors død pludseligt?
Ja. Hun havde en hjerneblødning, vi ikke kendte til,
og…
Hun gik ud for at fodre og vande rådyrene, som altid.
Pludselig kom hun ind igen,
og det var varmt som i dag, og hun sagde:
"Jeg har slem hovedpine og kan ikke se."
Ambulancen kunne ikke nå frem, fordi vi bor på landet,
så vi kørte hende selv.
Det sidste, hun sagde til mig var:
"Hold restauranten åben, Kaci,
og pas på din far."
Efter det har jeg gjort alt for at gøre det,
men jeg er kun mig.
-Sagde hun det samme til din far? -Ja.
Han havde venner og aktiviteter,
og nu er der kun mig, børnene og stedet her.
Du godeste.
Forsigtig.
ÅBEN
-Hvad laver du? -Jeg ville prøve noget.
Hent noget papir, skat.
-Perfekt. -Jeg laver dig din egen lille…
-Hvad? -Ja.
-Skaldyrsdressing og peberrod. -Peberrod.
-Jeg troede, det var sennep. -Smør.
Se lige den røde farve på langusterne.
Det er helt vildt.
Har menuen ikke ændret sig i 20 år?
Er der retter på menuen, som du eller andre mener
ikke helt fungerer, og som du vil arbejde på?
Kaci kan ikke lide min gumbo.
Grøntsagerne er nøglen i din gumbo.
Du har brug for krydderier.
Den smager, som om den mangler kærlighed.
-Den har ingen sjæl. -Ja!
Jeg har været mere i køkkenet, end han er.
Når jeg er i køkkenet, må jeg vel også give den søndagstøjet på?
"Søndagstøjet"?
Når man skal i kirke, klæder man sig pænere, ikke?
Ja! I sit søndagstøj.
Jeg siger, jeg giver maden sødangstøjet på og gør den bedre,
og det kræver lidt at gøre det,
men han forstår ikke, det betyder mere for mig.
-Du er stedets fremtid. -Ja.
-Han skal stole på dig. -Nemlig!
Det er mange års hår.
Næsten ti års.
Da Jodie gik bort, holdt jeg op med at klippe det.
Føler du, du er forbundet med dit skæg og dit hår?
Jeg tænker: "Hvem er den fjollede juilemandskopi?"
-Ikke? -Du er ikke fjollet. Du er skøn.
For se lige den skægløse mand på billedet.
Hvordan følte du dig sidst attraktiv og glad for dit udseende?
Det er længe siden.
-Virkelig? -Ja.
Når man rammes af sådan en sorg, forlader den aldrig en helt.
Man lærer bare at håndtere den og leve med den,
og hans hår symboliserer hans sorg.
Der er en sexet mand derinde, der skriger for at komme ud.
Min Blanche Devereaux kom nemlig frem.
Jeg kan se en fiskestang og surfboards.
Der er meget strandkantsstemning over det. Hvad gør dig glad?
Mine børnebørn. De er mit liv.
-Min kærlighed og mit hjerte. -Ja.
Hvordan ser du resten af dit liv?
Du har stadig et liv at leve.
Det tænker jeg ikke over længere.
Jodie var min livsledsagerske.
Man har en at dele livet med.
Ja.
Det mangler jeg i mit liv.
Men når der sker dårlige ting, hænger jeg ikke fast i det.
Det er vist ikke sandt.
Du hænger fast og har ikke kunnet komme videre.
Fordi jeg har levet i ti år i smerte.
Og hun kommer aldrig tilbage.
Det handler om vaner, særligt i min alder.
Det er for let at eksistere,
og for svært at leve.
Todd, hvordan har du det med,
at det er sidste gang, du ser Plookys, som den ser ud nu?
Det er med blandede følelser,
men jeg er klar til at skabe en ny fremtid med jeres hjælp.
-Ja. -Og Kacis hjælp.
Tag et sidste, grundigt kig.
-TIL KÆRLIGT MINDE OM JODIE PRICE
FAB 5 HOVEDKVARTER, AUSTIN, TEXAS
At ændre hans udseende fjerner ikke hans forbindelse til Jodie.
Hun forsvinder ikke fra hans hjerte. Jeg glæder mig til tiden med Todd
for at fjerne presset fra hans skuldre og vise ham en anden vej.
Jeg vil genoplive Todd via tøjet.
Han skal mindes om, hvorfor han engang gjorde sig umage,
og at tøjet kan hjælpe ham med at komme videre og ud i livet igen.
Todd og Jodie åbnede Plookys for over 20 år siden
for at skabe en familievirksomhed.
Det fik de succes med, og den overlevede.
Vi vil sørge for, at den overlever til næste generation.
Todds liv er vaske, skylle, gentag, og det er et problem.
Har man bare lidt liv i kroppen, har man stadig muligheden
for at leve livet og gøre ting, man elsker.
Han behøver ikke at leve i fortiden for at holde Jodies ånd i live.
Jeg vil sørge for at lave et smukt sted til minde om Jodie,
men hvor Jodie ikke er restaurantens omdrejningspunkt.
Det skal være et rart SoMe-øjeblik,
som alle fotograferer, når de kommer på restauranten.
Languster på et surfboard.
Gøre det til et sted, hvor Todd og familien kan komme videre.
DAG 2
PÅ MED SØNDAGSTØJET!
-Efter dig. -Tak.
Skaldyrsdressingen med peberrod og smør?
-Jeg så, du forbedrede den. -Den stjæler jeg.
Kaci viste mig anmeldelser.
I har en guldstjerne på næsten alle retter på menuen,
undtaget på gumboen.
Du elsker din gumbo.
-Kaci, selvfølgelig… -Hader den.
Hader … Jeg ville sige, hun mener noget andet.
-"Hader" er et stærkt ord. -Hun hader den.
Forandring er svært, særligt når man gør det samme på samme måde…
-Ja. -…altid.
Men det er ikke kun din virksomhed, men en familievirksomhed.
-Ja. -Det er vigtigt for Kaci.
-Hun er en del af den. -Korrekt.
Hun skal føle, hun er en del af den. Hun skal mærke støtten.
Helt sikkert.
Jeg vil ikke som polsk-canadisk New Yorker
lære dig at lave gumbo. Det er helt forkert.
Men jeg har nogle tricks, som jeg selv bruger,
som du kan bruge eller lade være, som du har lyst til.
-Er vi enige? -Det er vi.
-Fremragende! -Vi er helt enige.
Perfekt.
Basen i enhver gumbo er en roux-jævning.
Det er en blanding af fedt, typisk smør, og mel,
der bruges til jævne sovs, suppe og gryderetter.
En mørk roux har mere smag end en lys.
Fantastisk til gumbo.
Jeg ved, du er i en restaurant, og en mørk roux tager tid at lave.
-Ikke? -Jo.
Her er et glimrende fif.
En gang om ugen på en bradepande bager du noget mel.
Så har du brunet mel på forhånd og kan lave jævningen hurtigere.
Så vi får den fine, mørke, kraftige farve.
Så kommer vi mel og derefter smør i.
De blander sig.
På en pande lægger vi andouille-pølser.
Vi steger dem lidt sprøde.
Jævningen er fin og mørk, og den er klar.
Det er den hellige treenighed, ikke?
-Løg, grøn peberfrugt og selleri. -Ja.
Jeg ved ikke, om det hænger sammen, men Kaci talte om søndagstøj.
-Ja. -Søndag, kirke, treenighed.
Okra.
Hvis de svitses i nogle minutter, forsvinder det slimede.
Det vidste jeg ikke.
Kommer du også tomater og grøn chili i?
-Ja. -Gør vi det anderledes, end du plejer?
En smule.
Du har allerede givet mig et par fif, jeg tager til mig.
Godt. Prøv dem med Kaci og se, hvad hun siger.
Ja.
Nu kan vi komme okraen i.
Det må være svært. Du drev Plookys i så lang tid.
Er du klar til samtalen med Kaci om at overtage styringen?
Jodie og jeg ønskede begge, da vi startede stedet,
at der i vores familie var en, der ville overtage det.
Og det vil Kaci åbenbart gerne.
-Ja. -Hun elsker virkelig stedet.
Ja.
Det er rart i en familievirksomhed.
Hæld langsomt kyllingefond i.
Krydderier. Hvad plejer du at krydre din gumbo med?
-Salt, peber og cayennepeber. -Hvad mener du om Old Bay-krydderi?
Det har jeg ikke prøvet. Jeg gør noget andet.
Kan vi prøve det og se, om du kan lide det?
Okay.
Forandring kan være skræmmende, for man ved ikke, hvad der sker.
-Det er meget farverigt. -Ja. Det ser godt ud.
Med noget så simpelt som én opskrift opdager man, det ikke er så farligt.
Kommer du majs i?
-Nej. -Kaci kan vist godt lide majs.
Det ville hun have i.
Lad os bruge majs.
-Vi prøver noget nyt og… -Prøv det. Sådan.
At Todd ikke vil ændre opskrift,
er et symbol på hans modstand imod virkelig at give slip.
For det viser Kaci, at en del af restauranten faktisk er hendes.
Og til sidst filé…
Et fortykningsmiddel.
Lokalt fortykningsmiddel. Noget særligt for Nordamerika.
Det jævner det rigtig godt.
-Er du klar til at smage? -Klart.
Det er din gumbo, så du bestemmer, hvor meget peber, der skal i.
En smule ris.
Tak.
-Man får lyst til at slå sin bedste. -Man … får lyst…
I Texas er det vist et kompliment.
Det tager jeg imod.
Vær ærlig. Er der noget, du bedre kan lide ved din?
Nej. Som nat og dag. Den her er meget bedre.
-Skål på det. -Skål.
DAG 3
FÅ GANG I FUSSERNE
Har du været her før?
-Nej. -Det er jeg glad for.
-Jeg kan lide overraskelser. Glæder mig. -Godt. Okay.
"Støvler, fint!"
Jeg har en plan, som jeg håber, du bliver glad for.
Ja.
Vi går hele vejen. Vi skifter hele garderoben ud.
Du har haft cowboystøvler før.
Én gang før, ja.
Hvorfor går du altid i dem?
De er behagelige og nemme.
-Stik i dem og afsted. -Ja.
Vi starter med at dække fødderne.
Nu siger jeg noget meget sårende.
Dine tæer er ikke klipklapper-klar.
-Jeg er med. -Det er de bare ikke.
-Nej. -Det er de ikke.
Nu da vi skal finde en metode til at give dig fri fra arbejde af og til,
skal du have noget at vælge imellem, som du er tilpas i.
-Du føler dig ikke sexet i dem der. -Nej.
Hvilke kan du lide?
Dem her.
De ligner et par, jeg ville vælge.
Jeg ville vælge noget enkelt og brunt.
Kan du vise mig din bedste cowboy-gang?
Gå til den.
Det kan du gøre bedre.
Han er tydeligvis ikke klar til at gå catwalk.
Det kræver lidt arbejde.
-Er de behagelige? -Strammere.
-Jeg finder strammere. -Halv størrelse.
Men de ser godt ud.
De passer fint til jeans. Det vil se sofistikeret ud.
-Tager vi dem? -Det synes jeg.
Det gør vi.
Resten af dagen skal vi opbygge selvtilliden, spændingen og glæden.
Nu er det tid til tøj.
-Vi skal herind. -Godt.
Jeg ved, vi kan finde nogle skønne ting, der fremhæver Todds personlighed
uden at virke overdrevet eller voldsomt.
Ser du noget?
-Jeg kan lide den blå skjorte. -Rystende.
Den er meget lig den, du har på nu, bare i en lysere farve.
Jeg er vild med Hawaii-tryk.
Jeg kan lide, at du leger med tøjet.
Det vil jeg fremhæve.
Ja, men!
Jeg vil finde en mere stilren udgave
og vise dig en anden mulighed i stedet for kun Hawaii-tryk.
-Jubi? -Jubi.
På arbejdet vil jeg give dig
en lidt mere stilren udgave af en klipklapper.
Jeg havde sådan et par, da jeg mødte Jodie. Hun elskede dem.
Hvad ville Jodie mon sige til alt det her?
Hun ville ønske det for mig.
-Ja. -At jeg kom videre.
Ja, for du er kun 67.
Ja.
Du har forhåbentlig mange år foran dig, og du skal nyde dit liv.
Præcis.
En del af det er at have det godt med dig selv,
kigge i spejlet og tænke: "Jeg er dejlig."
Man skal kunne lide spejlbilledet.
-Ja. Godt. -Ja.
-Kom ud og vis mig det. -Naturligvis.
Vi har allerede en forbedring.
Sig, hvad du synes om det.
-Jeg kan lide det. -Godt.
Jeg kan lide farverne og striberne.
Det ville jeg gå i.
-Det glæder mig. -Det føles godt.
Jeg får lagt noget op. Den her for eksempel meget lang til dig,
og bærer man noget meget langt, virker man lavere.
Den side får dig til at se lidt…
Dine ben ser lidt længere ud.
-Kan du se det? -Ja. Det kan jeg godt lide.
Okay.
Skjorten er i samme stil. En cubansk skjorte.
Men istedet for en masse tryk, går vi her efter strukturen.
Min ven Juan bar altid den slags.
-Gjorde han? -Ja.
Kunne du lide dem?
Ja.
Den er skøn til støvlen.
Det hele passer til støvlerne.
-Fint. -Det ser godt ud.
-Det føles godt. -Godt.
Endelig ser jeg lidt begejstring.
Kaci fortalte ikke meget. Bærer du briller? Behøver du briller?
Jeg bærer dem ikke, men behøver dem.
Så finder vi briller.
Vil jeg give Todd en Pretty Woman-oplevelse?
Trække ham fra butik til butik og pose til pose?
Helt klart.
-Klar til at prøve briller? -Klar.
De er med din styrke. Dem foretrækker jeg til dig.
Kan du se tydeligt?
-Ja. -Okay, godt.
-Først er det lidt sløret. -Ja.
Til man vænner sig til dem. Som om man er fuld.
Man gør sådan og føler, at man surfer.
De får mig til at ligne en universitetsprofessor.
-Ja. -Du ser fantastisk ud.
Jeg er enig.
De her er også med din styrke.
Ja.
Jeg kan lide den fyr.
Jeg kan lide ham.
Jeg tror, jeg er klar.
-Du hjælper mig med at bryde ud. -Godt.
Og han vil også hjælpe dig.
-Det er Karamo. -Hej! Karamo!
Se, hvor godt du ser ud!
Allerede! Du godeste.
Du ser godt ud. Drejer du rundt?
Ja. Det er jeg sikker på.
-Okay. -Ved du, hvad en "zaddy" er?
Jeg kender "Who's your daddy?"
-"Zaddy." -En mere sexet udgave af en far.
-Okay. -Ja.
Hej, Zaddy.
Når det ikke er overskyet, er søen normalt smuk blå.
En stor del af Todds identitet kommer fra ting, han og Jodie gjorde,
og han glemmer, hvem han selv er.
Han plejede at more sig, surfe og gå ud med vennerne.
Den fyr har du stadig i dig, og nu skal han ud.
Jeg ved, du elsker vand.
Jeg ved, du elsker at fiske. Så vi gør det sammen,
men jeg kan slet ikke fiske.
Her bliver rollerne omvendt,
og hetero-fyren bliver læreren, for jeg siger jer,
hvis zombierne kom, og jeg skulle fiske for at overleve…
…ville jeg dø på et øjeblik.
Zaddy, jeg behøver vist hjælp.
Godt. Sæt tommelfingeren på linen.
-På linen. -På linen.
Når du når cirka hertil,
slipper du, og så trækkes den ud.
Flot.
-Godt! -Sådan der.
-Kan vi sidde ned og fiske? -Ja.
Skønt indtil videre.
-Tak for undervisningen. -Klart.
Jeg tog dig med herud, for at leve er at komme ud hver dag og gøre noget.
Ja.
Du sagde, det er let at eksistere, men svært at leve.
-Korrekt. -Hvordan var livet med Jodie?
Hvad nød I at gøre? Hvordan morede I jer?
Ofte kørte vi bare rundt, og jeg ville sige:
"Hvor skal vi hen?" "Det ved jeg ikke."
"Har vi prøvet den vej?"
"Nej." "Så kom. Lad os se, hvor den ender."
-Et eventyr. -Eventyr. Ja.
Man ved aldrig, hvor man ender.
Sidder man hjemme, kommer man ingen vegne.
-Ikke sandt? -Jo.
Og det er der, du er lige nu.
Ja.
-Jeg mangler min partner. -Ja.
-Jeg mangler min makker. -Ja.
Det er ti år siden til juli.
For nogle er det lang tid.
For mig er det som i går.
Ja.
Folk forstår ikke det med sorg. De tror, det er en kort proces,
fordi der er gået et par år. Pludselig bør man have det bedre.
Men for den, der står i det, er det som i går.
Ja.
Jeg ved, at måske,
hvis jeg fandt en ny Jodie,
en ny…
…kvinde, der er mit et og alt…
Ja.
-…ville meget af det forsvinde. -Ja.
Men jeg ville føle, jeg var Jodie utro.
Du skal vide, jeg ikke skynder på dig.
Det handler om at tage et skridt for at fortsætte med at leve.
Der er flere trin.
Først skal du finde lidt fritid.
Uden din datter.
Ja, det er sandt.
Hvor ofte opsøger du nye eller gamle venskaber?
Ikke ret ofte.
Jodie ville være den første til at sige…
-"Lev!" -Ja.
"Hvad er der med dig, Todd?"
"Hold Plookys åben."
-Det bad hun dig om. -Ja.
Har du tænkt over, at du har æret hende ved at gøre det?
Som du lige sagde, ville Jodie stå her og slå dig i hovedet.
-Ja. -Du kan ære Jodie.
Men du må leve dit liv.
Todd må forstå: "Jeg behøver ikke at hænge fast i for ti år siden.
"Jeg kan hæge om minderne om fortiden,
men stadig skabe nye minder med venner og familie,
der elsker mig og stadig lever."
Min bedstemor sagde altid: "Knækkede farver kan stadig farve."
Sådan. Den var god.
Jeg mener, at selvom tabet af dit livs kærlighed knækkede dig,
har du stadig rigtig meget liv og farve,
som verden behøver.
-Jeg kan stadig farve. -Det kan du.
Du kan stadig farve.
Kan alle deltage i festen?
Jeg kender den stemme!
Jeg inviterede nogle af dine venner med.
Hvad foregår der?
Hvordan går det, Todd?
-Hej! -Hygger I jer?
Nogen sagde, det er et godt fiskested.
-Fanger I noget? -Kun sten.
Sten?
Det gør mig så glad at se Todd med sine venner.
-I må hænge mere ud sammen. -Og more os uden for restauranten.
-Uden for restauranten. -Ja.
Jeg forlader jer, så I kan hygge jer.
-Har du det godt? -Ja, skønt.
Godt. Det er det, det handler om.
Det er det, han har savnet. At få en øl, sidde ved vandet og nyde livet.
Det hedder at fiske af en grund, ikke at fange.
Han har været fanget i samme rutine og mønster.
Det er slut nu.
Todd, hvad vil du lave i næste uge?
DAG 4
IKKE HELT PLOOK-PLOOK
Det ser godt ud, Garrett.
Plookys er som Todd.
Den har gode knogler, men den har issegarn.
Så vi skal ind og rydde op.
Godt gået. Skønt.
BARBÉR
-Tak. -Ja.
-Hej! -Hejsa. Hvordan går det?
-Godt at se jer! -Hvordan går det?
-Det er Todd. Todd, Edgar. -Goddag.
Han hjælper os i dag. Han er en fantastisk barbér.
Kan vi bare gå ind?
-Ja. -Tak!
Okay.
Todd, du har ladet håret vokse siden omkring 2012.
For to regeringer siden. Vi vil gerne lave om på det.
Jeg kan se en flot mand, der bare skal slippes fri.
Starte på et nyt kapitel, en ny tid.
Todds hår er nærmest et fatamorgana.
Man tror, man ser hår-oasen, men det er løgn.
Det er hovedbund.
Jeg elsker det, der gør en selvsikker.
Men Todd viser ikke selvsikkerhed, så nu skal han være modig.
Med Elizabeth Warrens ord: "Vi behøver modige ændringer!"
Jeg vil have dig til at være en sexet "zaddy".
Det ord lærte jeg i går.
-Virkelig? -Ja.
-Jeg kom ikke først med nyheden. -Det gjorde Karamo.
Vil du virkelig klippe skægget helt ned?
Jeg er faktisk klar til at være glatbarberet igen.
Vi kan tage mere af, men ikke sætte mere på.
Jeg ser, hvordan det går.
Først skal vi ordne håret.
-Er du klar til at blive helt korthåret? -Et stort skridt.
Det er en kæmpe forandring.
Det er et symbol på sorg og tab,
og vi vil vende et nyt blad.
-Klar? -Jeg stoler på jer.
Det er stadig…
-Det er hår, Jonathan. -Ja.
-Jeg kan bare lade det vokse ud igen. -Det kan du. Vi er klar.
Jeg siger om barbering:
"Kan nogen gøre det bedre, skal de gøre det."
Og han kan gøre det bedre.
Så jeg er moralsk opbakning, men må jeg gøre det her?
-Klart. -Virkelig?
Tre, to, en.
Farvel, makker.
Kast lige langsomt med håret.
-Det kan jeg ikke mere. -Jo da! Du har hår!
Lad os så klippe håret.
Farvel, paryk.
Lad os trimme hans skæg.
Nu ligner du Letterman med det skæg.
Ja! Sådan, søde.
Ja!
Jeg kan virkelig godt lide det,
men jeg vil vise dig det.
Kæben er ret kraftig. En sexet form.
Den form har du ikke vist.
Ja. Det skal helst helt væk.
Det handler om din selvtillid. Jeg er med. Det skal af.
Ja!
Hold da kæft! Du ser fantastisk ud. Bare du kan lide det.
Klar til at se den nye dig?
Nej.
-Nu sker det. Klar? -Okay.
Tre, to, en.
Kom og se den hud.
Jeg ønskede det lidt længere.
Når man laver en stor, fysisk ændring, kan det være skræmmende.
Det ser stærkt og selvsikkert ud. "Jeg skjuler intet."
Det kræver tilvænning.
-Det er en stor forandring. -Ja.
Det føles, som om Todd bare har fået en tilladelse.
Han tillod sig selv at ændre ting i sit liv
og i sin virksomhed.
Og det bearbejder han.
Næste punkt i aften er, at du har præsidentsuiten
-på hotellet her. -Du godeste.
Så du kan slappe af, tage et bad
og tage dig af dig selv.
DAG 5
HVAD ZADDY'ER DU SÅ?
Kom så. Kom.
Bank på for mig.
Roomservice!
-Kommer. -Sikke en accent.
-Jeg… -Vi er ikke tyskere.
-Hej! -Hej!
-Hvordan går det? -Fint.
Se lige det smukke værelse!
-Hej, søde. -Ja.
Hold da op! Se lige der!
-Du er helt præsident-agtig. -Hej, Todd. Du godeste!
Jeg ville ikke have genkendt dig.
-Stil dig ved siden af mig. -Se ham! Og se hans hud.
Godt. Skal vi gøre dig klar?
Se lige det baño!
Det betyder "badeværelse".
Det, jeg har med i dag, er bare mere af det, vi brugte i går.
De her ligger på køl for os.
Kulde er utroligt godt til at vække huden til live.
-Gnub videre. -Jeg var ude i går aftes.
-Sagde nogen, hvor sød du er? -Ja.
-Hvad sagde de? -At jeg var en flot fyr.
Hold da helt op.
Du godeste.
Ja.
Efter rensning og det, du lige gjorde, skal vi bruge toneren.
Dup det på ansigt og hals.
Om aftenen skal du allerhelst komme hjem, vaske ansigtet og gøre hvad?
-Tage det på. -Hvad er det?
-Serummet. -Det er en toner.
-Toner. -Toner. Sig det med mig.
-Toner. -Toner.
Ja, søde. Okay.
-Toner. -Ja.
Så er du klar til at feste!
Se dig lige!
Det er klart en ny mig.
Jeg ville give dig en mønstret skjorte, der har dit mærke på.
Jeg er vild med den!
-Se lige Atticus'! -Hold da op!
-Er den ikke sød? -Den er så sød!
I får alle matchende uniformer.
Det er…
Du får flere muligheder. I stedet for mønster har de her struktur.
Og stadig farve.
Stadig farve. Føles det som dig?
-Ja. -Godt.
-Nok snak. Vil du prøve? -Klart.
Okay, Todd.
-Ja. -Kom herud.
-Du ser meget smart ud. Helt sikkert. -Jeg føler mig smart.
-Jonathan, kommer du lige? -Ja, Tanny?
-Se engang. -Du gode gud!
Tæt på, men kald mig bare Todd.
-Du godeste. -Skal vi hente gutterne?
-Så sker det! -Det er spændende!
Jeg er klar til at se dig, Zaddy!
Zaddy er her.
-Jeg… -Hej, Zaddy!
-Dit ansigt! Skønt! -Se lige den flotte mand.
Slå din bedste, Todd ser fantastisk ud.
Gør han ikke?
-Han ligner en helt anden! -Som nat og dag.
Jeg ramte dialekten. Det er jeg stolt af.
-Helt sikkert. -Lad mig se dig.
Du ser godt ud! Du godeste!
Jeg er helt målløs.
Klar til at se?
Manner.
Tager I pis på mig?
Sådan. Det var den reaktion, jeg ønskede.
Du godeste.
Du godeste!
Det kan fortsætte.
Se lige billederne.
Manner.
Jodie, min elskede.
Hvor sejt!
Hvad synes du? Ret sejt, ikke?
-Så sejt! Skønt! -Det er hovednummeret her.
Ja!
-Godt gået! -Vi fjernede nettene.
-Men tilføjede sivlofter. -Ja.
Jeg var bange for, han ville fjerne Jodie eller erstatte hende eller sådan noget.
Og…
Det er ud over alt, jeg kunne forestille mig.
I har givet mig en ny, fantastisk restaurant.
Jubi!
-Tak. -Det er det, Bobby kan!
Ja.
-Godt, du er glad. -Hej!
Lad os veje noget på den nye vægt.
-Manner! -Der er dit surfbræt.
Jeg ville skabe en let, strandfornemmelse med det hvide,
men mørkere i bunden,
for på en restaurant rammer folk stolene ind i væggen…
Hvad tror du, Jodie ville sige?
Jeg tror ikke, hun kunne have været gladere end mig nu,
men hun ville nok få glæden et hak mere op alligevel.
Jeg spurgte dig om synet på fremtiden. Du havde intet svar.
Hvad ser du nu i din fremtid?
At Kaci bliver mere involveret i stedet her.
Jeg er klar.
-Godt. -Livet er så kort.
Nyd det. Omfavn det.
-Ja. -Grib det med begge hænder.
Du godeste!
Du godeste! Det er skønt!
Det er smukt, gutter!
Lidt anderledes.
Min mor ville have elsket det!
Vi har en skøn overraskelse mere. Tre, to…
Far! Hold da…
Jeg genkendte dig ikke! Hvor ser du godt ud!
Fantastisk!
Håret er væk! Ja! Jubi!
Du godeste!
Pokkers, nu græder jeg.
-Jeg er så stolt af dig. -Og der er vi.
Der er Jodie.
Far.
Det føles lidt, som om fremtiden indeholder en Michelinstjerne.
-Skønt. -Det tror jeg.
Men vi når kun derhen, hvis du går med i køkkenet, og jeg viser dig noget.
-Klar? -Det er jeg spændt på.
-Hold da op! -Ind med dig.
-Et fungerende køkken! -Fungerende!
Som man kan være i!
Se lige der!
Ja! Jeg er vild med det.
Det har virkelig fået søndagstøjet på.
Det sidste, jeg vil vise jer, er det nye kassesystem.
Herovre har I alt det, man kan bestille. Alt er lagt ind ét sted,
men den snak er vist mere med Kaci end med dig.
Det er den.
Det ser nemt ud, og alt ligger klar på den.
-Languster og rejer. Drikkevarer. -Klart.
Det er toppen af kransekagen.
Du fortalte mig om en idé, men hvad er Plookys' fremtid?
-Jeg herser ikke i dag. -Du skal overtage roret.
Skal jeg?
Jeg vil stå for kundekontakten.
-Dejligt! -Skønt for dig.
Tan, ny garderobe med det samme.
Vi holder stedet i gang og hendes drøm i live. Vi fortsætter.
Jeg lovede hende det, og det løfte vil jeg holde.
En del af det løfte indebærer på langt sigt,
at du tager dig lidt af dig selv og får ansat nogen til at hjælpe.
Han virker så forandret. I har gjort det rigtig godt.
-Apropos det. -Lige i øjet. Vi ærede hende smukt.
Jonathan, jeg vil gerne
takke dig af hele mit hjerte for det, du har gjort for mig,
for nu føler jeg mig smuk. Jeg føler mig…
Todd!
Det var sødt!
Karamo, tak af hele mit hjerte, fordi du fik mig til at indse,
at jeg holder mig selv tilbage.
I har alle hjulpet mig på hver jeres måde.
Det er så fedt, at I som gruppe kan tage sådan en som mig
og gøre mig til en "zaddy"!
Nemlig!
Og du lærte et nyt ord!
-Ja! Han er en "zaddy" nu. -I guder. Det vil jeg høre om for evigt.
Af og til tror folk fejlagtigt, at forandring handler om at glemme.
-Det gør det ikke. -Hej!
De er de sødeste mennesker i hele verden.
Ja, ikke?
Vi glemmer aldrig dem, vi har mistet,
men det forhindrer ikke en i at komme videre.
Til ære for Todd og Plookys!
3 UGER SENERE
Alle vil sørge over noget eller nogen på et tidspunkt,
så at give os selv lov til at føle sådan
er det mest menneskelige, vi overhovedet kan gøre.
Det overraskede mig, at han var så åben over for ændringer på Plookys.
Godt at se dig, Todd. Hvordan går det?
Godt at se jer. Jeg har det fint.
Vi har ansat to nye.
Jeg håber, Todd endelig indser,
at det at komme videre i livet og finde glæde
meget bedre ærer Jodies minde end at leve i fortiden.
Todd trives.
Det vil holde Jodies ånd i live.
Godt!
-Skønt! -Du lever stadig livet!
Skål på godt arbejde!
-Godt arbejde! -Jubi!
Fingerryst!
#QE HIPTIP
EN GOD SKÆGTRIMNING
Har du skæg, men kun kort tid?
Du kan altid snuppe trimmeren og trimme overskægget,
så skægget ser frisk ud.
Kom så, Bobby.
Det første, vi ser på, når vi ser andre, er deres mund.
Hvem elsker ikke at se skønne læber?
Ikke dækket af en bunke hår.
Tak, Johnny.
Hold den smuk.
Tekster af: Pia C. Hvid