СЕРІАЛ NETFLIX
Так, випускний.
Він уже наступних вихідних.
Вам ще треба підтвердити, що ви будете, тому заповніть цю форму. Добре?
Хтось дивився «Випускний» вчора?
Чи, може, хтось бачив щось цікаве на Pinterest?
Може, маєте якісь ідеї щодо кольорів? Є пропозиції?
Можете написати, можете ввімкнути мікрофон.
Це ваш випускний, тому…
ОСТІН, ТЕХАС
ШТАБ ФЕЄРИЧНОЇ 5
Спробуєш зловити ротом?
Давай.
Один, два…
Заходь. Вітаємо в нашій скромній оселі.
Ого.
-Дивись, як круто. -Боже, це неймовірно.
Правда?
Мене звати Тара Бордо. Я живу в Остіні.
Я викладаю кінематограф і дизайн
у середній школі Наварро.
Деякі з наших програм орієнтовані на бізнес.
Маємо косметологію, навчаємо на електриків,
тому крім атестатів про середню освіту
наші учні також можуть отримати спеціалізацію.
Привіт!
-Привіт! -Як справи?
-Привіт! -Знайомтеся, це моя подруга.
Її звати Тара, вона керує відділом кіно в школі Наварро,
техаська вчителька року у 2018.
-З цілого штату? -Так.
-Штат? Ого! -Так-так.
-Круто. -Молодець.
А ще ти голова випускного комітету,
і цього тижня ми організуємо випускний!
-Ура! -Жартуєш?
Сідай, почувайся як вдома.
Добре.
А чому тобі потрібна наша допомога?
Я хочу номінувати членів випускного комітету.
Нам потрібна серйозна допомога з випускним.
У нас на все лише тиждень, бо через ковід
нам тільки-но дали зелене світло.
У нашій школі є подвір'я, де всі учні проводять час.
І через обмеження випускний має бути надворі,
тому мусимо зробити його на шкільному подвір'ї,
бо грошей на інше місце нам не вистачить.
Через це в дітей трохи змішані емоції,
бо для них це трохи відстійно.
Це вони вперше побачаться відколи
почалася пандемія?
Так. Дехто бачився під час тестів.
Але переважно ні.
Яким для них був цей рік?
У нас на території ні душі.
Хтось з дітей сказав, що це нагадує кінець світу.
Просто заходиш у порожнечу.
-Так. -Не бачиш друзів.
Вони почувалися самотньо.
Так.
На території дуже мало учнів.
Старшокласники не проводять час разом.
Не отримують того досвіду, який ми всі мали.
Натомість дивляться на чорну клітинку з ім'ям в Зумі.
Цього року десь 10% учнів приходили в школу особисто.
Більшість залишаються вдома.
Тому багато дітей впадають у депресію через самотність.
Без друзів і вчителів.
Заходиш у свій профіль, щодня те саме,
монотонне віртуальне навчання
і відсутність будь-яких соціальних зв'язків
з однолітками чи вчителями.
Випускний комітет це так цікаво. Скільки там людей?
Там семеро учнів.
Як нам усе це розкрутити? Щоб прийшло багато людей?
Багато хто каже, що буде тупо, і не хоче йти.
Так, навіть не хочуть приходити, бо це на подвір'ї.
Так. І нам не вистачає грошей,
бо в нас не було жодних зборів чи спонсорів.
Тому так важко.
-Треба сильно постаратися. -Ага.
-Так. -Це точно.
Треба зробити так, щоб ця ніч запам'яталася всім.
Арелі — наша президентка. Вона недавно переїхала в США.
Вона дуже тихенька, така скромниця.
Я й не знала, що вона так любить кіно. Вона дуже працьовита.
Є вагончик, де продають дуже смачний струганий лід,
якщо бюджет дозволить. Напевне ні, але помріяти можна.
Еміліо — наш співпрезидент.
Він навчається на програмі для електриків.
Він чудовий, такий життєрадісний.
Троянди на стіл це непогано,
але, думаю, гортензії й тюльпани трохи кращі.
Дієґо — 11-класник, який закінчує школу на рік раніше.
Дієґо дуже творчий.
Браян — справжній спортсмен.
Він душа компанії.
Він завжди всіх дивує.
Що за «матеріали для їжі»?
Думаю, це столові прибори.
Так.
Ще є Емілія.
Вона чудово пише.
Пише вірші іспанською.
Вони білі чи жовті?
Треба брати те, що маємо.
Елі — співкапітанка групи підтримки, тому дуже про все хвилюється.
Про вигляд, дизайн.
Марі працює з громадою.
Вона з тих, хто, як би не було складно,
зробить усе, що зможе.
-Наша школа на 90% латиноамериканська. -Так.
Це робить її унікальною, бо в нас дуже глибокі й круті традиції.
У нас одна з найстрокатіших шкіл в Остіні.
Маємо іммігрантів з багатьох країн світу.
Деякі працюють на кількох роботах, щоб підтримати свої сім'ї.
Вони стикаються з найрізноманітнішими проблемами.
Вивчають нову мову, культуру.
Ця школа стає для них другим домом.
Вони сьогодні збираються з міс Кайзер, ще одною спонсоркою,
щоб розпланувати, як вони все це робитимуть.
А ми можемо туди заявитися?
-Я сподівалася, що ви… -Так!
4 ДНІ ДО ВИПУСКНОГО
САМІ ВИ НІЧОГО НЕ ДОСЯГНЕТЕ. - ЕМІ ПОЛЕР, ГАРВАРД 2011
ДІМ ВІКІНГІВ
ВИПУСКНИЙ
Ми на місці!
ФЕЄРИЧНА 5
Така ностальгія, а це навіть не моя школа.
Треба дозвіл для учнів.
Тут основний офіс.
Школа отам.
У цій школі дійсно сумно.
Усі вдома, навчаються онлайн.
Почуваюся вдячним за свій час у школі.
За те, що не було пандемії і ми всі святкували разом.
Їм цього не вистачає.
Питання. Арка з кульок. Колір?
Фіолетовий, синій… Холодні кольори. Так.
Привіт усім.
Я привела вам підмогу.
О Боже!
Ви молодці.
-Привіт усім. -Як справи?
Ви випускний комітет, правильно?
Так, приємно познайомитися.
Що ви тут задумали в колі на офісних кріслах?
Є якась загальна тема?
НЕЗАБУТНЯ НІЧ
Бо, думаю, клас 2021 року заслуговує на незабутню ніч перед випуском.
Так.
А що взагалі думаєте?
Бо торік випускного не було.
Через ковід у нас було багато важких, депресивних місяців.
Тому ми всі тішимося, що буде чим запам'ятати 2021 рік.
Покажете нам решту школи?
-Проведете нам екскурсію? -Люблю екскурсії!
Кроком руш!
Вперед!
Ходімо на подвір'я.
-Тут буде випускний. -Так.
Тут ніби злий дух оселився.
І не один.
Виженемо духів, причепуримо дерева після морозів.
Це подвір'я — серце школи, але зовсім таким не здається.
Більше нагадує болітце школи, і це не весело.
-Ага. -Тут завжди так?
-Ні… -Так.
Це тільки через ковід.
-Так. -Зазвичай тут людно.
-Усі виходять сюди на обід. -Зрозуміло.
Це наша капсула часу.
Що?
Я думав, це така скринька, яку закопують у землі.
Скільки тут історії? Десь…
-Щонайменше 30 років. -Так.
Тридцять років. Круто.
-Так. -Я теж.
Як воно, вчитися з дому?
Я досі не знаю більшості однокласників,
бо ми бачимо тільки клітинки з іменами.
У мене знизилися оцінки, зіпсувалися стосунки з друзями.
Це важко.
У мене не було нічого з того, що переживають старшокласники у фільмах.
Я з Мексики.
Просто мати можливість сказати своїй сім'ї в Мексиці,
що я ходила на випускний бал.
-Як по телевізору. -Так!
Випускний для багатьох — останній шанс
побачитися з друзями чи вчителями.
Розкажіть, чому це важливо.
-Цього року я пережила багато. -Так.
Було багато втрат.
І я думаю, що заслуговую хоч на якесь свято.
-Так, погоджуюсь. -Так.
А ти, Дієґо?
Я закінчую школу раніше. Мені тільки 16.
Тому, коли я вирішив закінчити школу раніше, то теж багато чого пропустив.
Так.
Хочу мати якісь спогади про останній клас.
Я от слухав вас раніше,
слухаю зараз,
і видається, що для вас випускний — це ніби завершення, кінець школи.
А для мене це початок чогось нового.
Так, це останній момент, щоб відзначити все пережите,
поспівчувати через усе пережите і залишити ту людину позаду,
Гляньте на мене тепер.
Так я все це бачу. Це…
Це такий спосіб сказати: «До побачення, старе життя. Я полетів».
ТЕХОСВІТА
Хто робитиме вам зачіску?
Одна одній.
-Це чудово! -Так.
Я вже так довго стрижу себе сама.
Це зветься домашній салон.
-Отож. -Це цілком нормально.
Торік, під час пандемії, я вперше пофарбувала волосся.
-Звичайна фарба в коробочці. -Висушила тобі волосся?
Так. Волосся стало таким сухим.
Я досі не знаю, якою буду на випускному.
Бо ніхто не знав, чи буде він.
Бо боїшся, що зробиш щось, а випускного не буде.
Та.
Мурашки на цій руці дуже схвильовані,
а мурашки на цій руці дуже нервують,
бо в нас чотири дні.
-Так! -Боже, які емоції!
Так, запа'ятайте ось що.
Найкращі подруги не дають одна одній що?
-Фарбу в коробочці. -Дякую!
-У нас буде бомбезний випускний? -Так!
І найнеймовірніший вигляд?
Так!
О Боже.
Так, Еміліо, Браян. Випускний.
Чому ви так радієте?
Якщо чесно, я хочу смачної їжі.
А чого б ти хотів? Про що мрієш?
Щось святкове, особливе.
-Флаути, напевно. -Флаути?
-Це щось як такіто? -Ага.
-Тобто загорнуте і хрустке. -Хрустке.
Невеличке і апетитне. Не таке величезне, що просто…
Так, має бути елегантно.
Усі будуть святково одягнуті, треба щось невелике,
щоб з'їсти за один раз, і може ще який соус, щоб вмочувати?
-Звучить дуже добре. -Я аж зголоднів.
-Звідки ця любов до їжі? -З нею легко завести розмову.
Їжа поєднує людей.
Усі найкращі розмови відбуваються за столом, навіть без їжі.
Що це за кімната?
-Це Золота кімната. -Ага.
Ми зберігаємо тут старі альбоми і всяке таке.
То тут уся шкільна історія.
Яку ви залишаєте історію за собою?
Пам'ятаю, ми говорили про капсулу часу.
Ви змогли б таке зробити?
Сподіваюся, що ми щось туди покладемо.
Те, що ти з однокласниками пережила цього року, пандемія…
Це щось таке, чого жодне покоління,
ну, хіба крім періоду Великої депресії,
мабуть, не зрозуміє —
як воно, спільно щось таке переживати.
Моє покоління хоче показати всім,
що ми пережили цілу пандемію.
І не отримали досвіду попередніх старших класів.
І мені здається, що саме тому ми так серйозно ставимося до випускного.
Готові до найкрутішого випускного?
Так!
-Маєте гасло? -Вікінг раз, вікінг назавжди.
Це наше кредо.
Вікінг раз,
вікінг назавжди!
Гаразд, влаштуймо для вас незабутній випускний.
Випускний — по-справжньому незабутня подія.
Я хочу зробити так, щоб ці діти відчули це сповна.
Щоб вони дивилися на фотографії через 10, 20, 30 років
лише з приємними спогадами
і розуміли, чому вдягнулися саме так.
Спочатку я думав, що треба просто
запастися різними наїдками
для великої вечірки.
Але зустрічаючись з учнями,
я зрозумів, яка це важлива подія.
Я хочу зробити цей вечір незабутнім,
щоб він став для них спільним моментом радості з танцями й новими спогадами.
Цілий рік вони не мали змоги це робити.
Тому ми хочемо зробити цю ніч абсолютно незабутньою.
Незліченні спогади.
Чобітки, подарунки, подарункові торбинки!
Ця школа піклується про історію,
але в жодного класу немає стільки історії, як у цього.
Подвір'я — чудове місце, щоб діти проводили там час, обідали,
але випускний там мати я б точно не хотів,
бо воно для цього не годиться.
Я хочу знайти місце, яке їм справді сподобається
і запам'ятається.
3 ДНІ ДО ВИПУСКНОГО
НАДИХАЙ ІНШИХ НА ДОБРІ ВЧИНКИ
І ДОЗВОЛЬ ІНШИМ НАДИХАТИ СЕБЕ. - БІЛЛ НАЙ, РАТҐЕРСЬКИЙ УН-Т 2015
У всіх є код, кому треба?
Марі, сядь інакше, з протилежного боку.
Так буде природне світло.
-Усі вже тут, не знаєте? -Намагаюся дізнатися.
За роботу!
-Розважайтеся. -Вперед!
ЦЕНТР СЦЕНІЧНОГО МИСТЕЦТВА ЛОНҐА
Доброго ранку.
-Доброго. -Привіт!
Як ви?
Вітаю в Центрі Лонґа. Ви вже тут бували?
-Не я. -Ні? Ніхто? Добре.
Хотів вам показати його, може, у вас з'явиться натхнення для випускного.
-Ходімо. -Звучить непогано.
Я декому подзвонив, до речі,
і ваш випускний буде тут.
-Що? -Круто!
Що думаєте?
Звідти видно весь центральний Остін.
-О Боже! -Трохи краще за подвір'я, га?
Так!
Прекрасніше місце для випускного годі й шукати.
Танці тут?
Так!
Вони такі працьовиті й старанні,
і бачити їх такими піднесеними
вартує всіх наших зусиль, вони на це заслуговують.
Думаю, люди точно змінять думку,
бо багато хто вирішив не йти через місце.
Думаю, багато хто передумає.
Знаєте, що їм скажіть?
«Не хотіли з нами на подвір'я — не захочете і в Центр».
Точно!
Добре, народ, ходімо всередину. Пора планувати декорації.
Так!
Привіт!
-Моя команда! -Так!
Співшеф-кухарі!
Я на вас чекав.
Ставайте навколо столу.
-Для всіх є по дошці. -Боже.
Я вже знаю, хто допоможе мені
зрозуміти, чого хочуть учні Наварро —
Еміліо.
Я завжди помічаю людей, які люблять їжу так само, як я.
Він має багато думок та ідей, і я тут, щоб їх втілити.
Ми з Браяном і Еміліо говорили про
випускний.
Так.
Коли я кажу це слово, усі всміхаються.
Ви по-справжньому схвильовані. Це серйозно.
Ми говорили про те, якою має бути їжа,
щоб усе було святково й особливо.
Я трохи покопирсався. Ми згадували про флаути,
які ти дуже любиш.
Вони з борошняних тортилей і досить великі.
Але такіто роблять з кукурудзяних тортилей,
Це декаданс, але мило, їх їдять руками.
Так! Якраз підходить. Гарна ідея.
Це не моя ідея.
І крапка.
Я подумав, що було б гарно мати не одну-дві, а три…
-Так! -…різні начинки.
Так!
Маємо курячу начинку, поясню трохи згодом,
маємо сирну,
суміш сирів Оахака й Котіха, трохи нагадує пармезан.
Трохи крихкіший і сухіший, тому він додасть трохи смаку.
Ще там уже є зелений чилі, і нарешті остання, здорова — пересмажені боби.
Я додав туди трохи соусу піко-де-ґайо. Ось.
Приготую курячу начинку
а тоді поділимось і приготуємо все разом.
А тоді ви скуштуєте ці такіто
і скажете, чи вам підходить.
Ось наша курка.
Курка трохи суха, тому потрібні рідкі складники.
Маємо соус рохо, який я одразу додам.
Чипотле в маринаді адобо.
Гострі, як не знаю що, але не дуже різкі.
Ще маємо… Знаєте, що це?
-Паприка? -Так.
Ти знаєш. Він знає.
Ще додамо трохи зіри
і трохи часникової пудри.
Під трохи я маю на увазі багато.
Трохи солі для смаку.
Як ви ставитеся до коріандру?
Обожнюю його.
Це яблуко розбрату.
-Дехто каже, що він смакує, як мило. -Моя сестра.
Бачиш? Це генетичне.
Тепер я це все перемішаю,
хай курка добре вбере в себе соус.
Отже, маємо три начинки, вибирайте, яку хочете.
-Я візьму курячу. -Добре.
-Дякую. -А я люблю сирну.
Сирна.
Почнемо їх загортати.
Берете трохи своєї начинки і накладаєте на першу третину.
А тоді повільно обгортаєте її від себе,
під кінець у вас має вистачити тортильї, щоб ця частина лишилася зовні,
тоді кладете отак, і все має бути добре.
Скористаємося повітряною фритюрницею, для неї треба менше олії.
Я передам по колу кошик.
І ви всі покладете по одному такіто.
А ще треба їх у щось мочати.
Маємо піко-де-ґайо.
-Так. -Дякую.
Чудово.
А що ви любите їсти в шкільній їдальні?
Я йду на обід додому, якщо чесно.
Мій тато чудово готує, тому…
То ти приходиш додому на свіжі страви?
-Ага. -А всі інші?
Ви змушені обідати в школі.
Більшість наших учнів малозабезпечені.
Тому нам дають безкоштовні обіди.
-Справді? -Так.
То тут нерідко
підлітки не можуть поїсти вдома.
І, виходить, це найважливіший прийом їжі за день.
Саме так.
У нашому районі переважно латиноси
і малозабезпечені.
Багато сімей, де часом є по шість людей,
і всі працюють, учні працюють,
навчаються і закінчують школу.
Коли дізнаєшся, яке в них життя поза школою,
то розумієш, чому цей випускний такий важливий для них.
Дехто ходить до школи і крім цього працює,
допомагає батькам.
Я про таке не хвилювався в їхньому віці.
Вони заслуговують на щось особливе.
Маємо зелений соус.
Там авокадо, халапеньйо,
трохи лаймового соку, цибулі й трішки солі.
Так. Готово.
Гаряче.
Можете підходити по черзі, мочати куди хочете.
Я спробую перший, покажу вам приклад, а тоді ви всі.
Вони такі апетитні.
Правда? Такі свіжі.
-Мені попався чилі. -Чилі?
Так.
-Смачно, га? -Так.
Думаєте, іншим сподобається?
-Думаю, так. -Ага.
Ти вже з'їв?
Тому я й знаю, що ти любиш їжу.
Ну що, як тобі такіто?
-Дуже смачні. -Ти задоволений?
Так. Ще тільки треба щось для веганів.
Є боби, вони змішані з піко.
-Тому цілком підходять. -Добре.
-А ти турбуєшся про інших. -Так.
Хочеш про всіх подбати.
Усі мають бути задоволені їжею.
Ти за всіма пильнуєш, щоб нікого не обділили.
Звідки це в тебе?
Від мами.
Вона завжди готувала вдома, але батька з нами не було.
Тому їй було дуже важко.
Одного дня вона приготувала флаути, але з картоплею.
Я не знав, що в нас проблеми з грошима.
-Щоб не хвилювався. -Щоб я зосередився на школі.
Вона хотіла тебе захистити. Щоб ти не переймався.
Коли вона мені сказала, я плакав.
Я подумав, що вона неймовірна.
Твоя мати зробила все, що могла,
і зараз ти робиш те саме, будучи в комітеті
і турбуючись про всіх.
Лише той факт, що ти запитав, чи буде щось для веганів.
Твоя мама може пишатися.
-Дякую. -Так.
Вона класна.
Він не сприймає їжу як належне.
Хоче, щоб усі мали, що їсти.
Чудовий хлопець.
-Мовчазна їдальня. -Так.
Вічно тут так не буде.
Зубочисткою.
Буде гарно.
Ага.
О Боже.
Боже мій!
Привіт!
Хіба не мило?
-Так -Супер!
Я хочу їх побалувати, бо вони стільки всього роблять.
Вони стільки пережили. Такий важкий рік.
І для мене дуже важливо знати,
що ми можемо подарувати їм вигляд, з яким вони
почуватимуться прекрасно.
Уже поклали на щось око?
-Я дивлюся на все! -Добре, саме це я й хотів почути.
Ми хочемо справити напівофіційне враження,
і це добре, бо можна експериментувати.
Я зроблю так, щоб усі ви почувалися якнайкраще.
Почнемо з…
-Хлопців! -Так?
Так!
Чудово.
Для вас костюми будуть формальнішою частиною,
а акцентів додасте аксесуарами.
Є багато краваток, шкарпеток, нагрудних хустинок, поясів.
Вирішуйте, що хочете донести.
-Я просто хочу мати гарний вигляд. -Добре.
Я хочу побачити вашу індивідуальність.
Щоб потім ви бачили на фото себе.
Дієґо, я вже знаю, що тобі підійде.
Ти згадував квіткові узори. Я їх обожнюю.
Через це люди два роки сміялися з мене в інетернеті.
Оскільки в тебе буде дуже яскравий костюм,
думаю, тобі не треба буде стільки аксесуарів.
Мати схиблений вигляд теж не варто.
Дівчата, оскільки подія напівофіційна, можете обирати різні силуети.
Як-от коктейльні плаття або русалки.
Вони дуже облягають, особливо зверху,
а низ уже переходить у русалку.
Добре? Ще маємо…
принцесу.
Я таке люблю.
Ця сукня набагато офіційніша, але все одно розкішна.
І, як і для хлопців, для вас теж є багато аксесуарів.
Не стримуйтеся, будьте собою.
Ну що, хлопці, дівчата, підходьте, роздивляйтеся.
Ця сукня так і кличе мене.
Якщо хочеш підібрати щось до принта,
береш колір з принта
і десь його використовуєш — це найліпший спосіб.
Думаю, сині штани пасують до білого.
-Так, ідеально. -Ага.
О Боже.
Я дуже радий, що їм так сподобався одяг,
який я їм підібрав.
Я боявся, що вони подивляться
і скажуть: «Дідусю, це не для мене».
Дуже вам дякую. Приміряти можете позаду.
У них буде розкішний вигляд.
Ну, виходьте.
Я в захваті.
Так!
Марі, дивовижний вигляд.
Шикарно.
Такий стильний.
Так!
Вони всі виходять, і одяг підкреслює індивідуальність кожного й кожної з них.
Так, Джеймс Бонд.
І вони такі щасливі.
Дієґо, тобі дуже личить.
Я хочу, щоб ці діти розслабилися
й отримали незабутню ніч, якої так хочуть.
Дуже добре.
2 ДНІ ДО ВИПУСКНОГО
НЕВДАЧІ ВЧАТЬ НАС БІЛЬШЕ, НІЖ УСПІХИ.
- СОНЯ СОТОМАЙОР, УНІВЕРСИТЕТ РОД-АЙЛЕНДА, 2016
Вітаю всіх. Вибачте, що змусив вас чекати.
А тепер, непросте питання.
Що єдине я хочу, щоб ви залишили з собою після школи?
Я хочу, щоб ви мали…
Гарний настрій?
-Плани! -Треба планувати.
Уже щось виходить.
АДМІНІСТРАЦІЯ
Привіт.
Хочу їх зібрати, щоб поговорити про капсулу часу.
Вони наполегливі, і ми маємо віддати їм належне.
-Ви знаєте, чому ви тут? -Ні.
Ви всі їдете в Дисней… Жартую.
Жартую. Якби я міг це зробити, то так і зробив би, присягаюся.
Ні. Я хочу з вами поговорити, бо… Вибачте на слові.
Але ви до біса незламні.
Але якщо серйозно, ця школа дуже дбає про свою історію,
а серед іншого у вашу історію входить і ця незламність.
Ви творите історію незламності.
І я тут думав про капсулу часу.
Ви всі братимете в цьому участь?
Звичайно.
Ви такі: «Звичайно, що так».
Я візьму свої кросівки. На честь тренерки. Вона чудова.
Вона переконала мене більше взятися за науку.
Бо всі думали, що мені нічого не вийде, але я зумів.
Мені вдалося.
-А я чирлідерське взуття. -Так?
Які у вас були визначні, радісні моменти під час пандемії?
-Ти така: «Жодних». -Ні, жодних.
Пандемія стала для мене дуже важкою, бо я декого втратила.
На Кубі, то був мій дядько.
Ми не могли туди полетіти.
-Так. -Було дуже важко. Сидиш у Зумі.
А біля тебе плаче вся твоя сім'я.
Моя прабабуся не витримала болю, що він помер,
і її не стало за день до моїх уродин.
Не знаю, як я це пережила, але ось я тут.
Так.
Ці історії покажуть майбутнім поколінням:
«Ми були тут, ми пережили таке, чого ніхто й уявити не міг,
і вижили» — ось що потрапить у капсулу часу.
Я маю для вас невеличке завдання.
Тепер я професор.
Я хочу, щоб ви написали щось
про те, чим для вас став минулий рік.
На наступний день попрацюємо, а коли знову побачимось,
принесете, що захочете покласти в капсулу. Згода?
Залюбки.
Тоді домовилися. Так, тепер наступний урок.
Отак танцюють на випускному. Зрозуміли?
Випуск 1999 року. Ми танцювали тверк ось так. Ви вже були.
Ви вже тоді були.
На цій площі всі обідають.
Тут збираються до і після школи.
Щоб ти не робив цілий день, завжди її перетинаєш.
Оновити це подвір'я, дати наступному класу свіжий старт
і місце для зустрічей, де воно знову стане серцем і душею школи —
це буде дивовижно.
Хто вже почав працювати над фінальним проєктом?
Так, бачу, дехто з вас такий…
Вітаю вас, діти.
Привіт.
-Привіт. Боже. -Чудовий вигляд.
Заходь. Привіт! Ти сюди.
Ти туди.
Ти сюди.
Це Тайлер, він профі. Тобі дуже пощастило.
Так.
Хвилинку уваги?
Сьогодні я ваш учитель. Мене звати професор Ван Несс.
Жартую. Ви собі це уявляєте? Я жартую.
Мета нашого розкішного уроку —
щоб усі почувалися красивими на випускному. Це все чудові стилісти.
Вони про вас подбають.
Скажіть їм, чи у вас будуть відкриті плечі,
чи комірець під шию, якої форми ваша сукня.
Яку підібрати зачіску.
Стилісту треба казати такі речі.
Тому розкажіть їм, що буде на вас. Це важливо.
Усе має пасувати.
-Готові до найкращого випускного в житті? -Так!
Ура! Добре, знайомтеся.
Трохи дивно, бо через вологість в мене були…
-Кучері? -Та.
-Я думала закрутити знизу. -Чудово.
-Ага. -Що думаєш про колір?
Я не проти, щоб воно було чорним.
Ніби непогано. Але…
Це мило.
Я б міг трохи висвітлити біля обличчя.
Так.
І затемнити цю частину,
а тоді взяти напівперманентний темно-коричневий, десь як тут,
але він почне світлішати.
І тоді ми зможемо відростити природний колір
без незручних моментів.
Можемо так.
-Так. -Зробимо так.
-Подобається? -Так, дуже.
Що ти робитимеш?
Так, вона відрощує волосся після каре.
Так.
Я думала зробити щось таке набік…
-Я теж про це думав. -Так. Буде гарно.
Щось таке, і залишимо кучері.
У мене мурашки.
-Так! Розважайтеся! -Уперед!
Хай почуваються красивими
і впевненими щодо свого волосся
і не хвилюються через нього.
-Так. -О Боже.
Яка жорсткість, яка густота.
Що хочеш робити?
-Випрямляти. -Так, королево.
Я ніколи ще його не випрямляла.
Твоя мама нас приб'є?
Ні, вона хоче…
-Не проти? -Та.
Розважайтеся. Люблю вас. Я такий щасливий.
Оце так, тут зібралися найкращі барбери Остіна.
Усі такі талановиті.
Що плануєте робити?
Нам треба знати. Вони найкращі подруги.
Я б хотіла трохи забрати ззаду.
Так. Трохи наверх, трохи наниз?
-Ага. -Читаєш мої думки.
Куди ти хочеш вступати?
-Я візьму рік перерви, бо… -Справді?
-Так. -Це так по-європейськи.
-Вони собі роблять перерву на рік. -Так.
Хочу зосередитися на собі, розвиватися,
бо я багато пережила цього року.
Я переїхала в Штати у 2015.
-Пережила повний культурний шок. -Ага.
Переїхати в країну, мову якої не знаєш.
Ага.
Тобі тільки 14, і купа людей каже, що тобі робити,
змушують вчити мову.
«Зроби те, зроби се».
Було дуже важко.
Дуже добре, що ти розумієш, чого тобі треба.
-Так. -Саме зараз.
Є стільки дітей, які пережили скрутні часи,
бо в школу вони могли втекти.
Вибратися з дому, зустрітися з друзями, стати собою.
Так і я став собою.
Тому коли цю можливість забирають,
це дуже складно.
А як ти знаходиш радість?
Я оточую себе людьми, які мене підбадьорюють.
Як-от Алі. Ми ходили з нею в театральний гурток.
А з Емі ми зблизилися під час пандемії.
-Так. -І з Марі.
Ми з нею ходили на заняття з бізнесу.
Браян також був на уроках міс Б.
Я вже мовчу про те, як сильно мене підтримують учителі.
Вони неймовірні.
Бачу зв'язок.
Так, дивимося на нового тебе. Три, два, один.
Ого.
Круто.
Ого! Добре!
Правда?
Який фейд, який тейпер.
Ти його запитував?
Ти знаєш, як зробити так перед випускним?
Ще шампунем і все.
-То це в нього таке природне волосся? -Та.
Щасливчик. Сил нема.
О Боже, як гарно.
-Я почуваюся собою. -Подобається?
Так.
Ого.
-Свіженько й охайно. -Мені подобається.
Які текстури, яка форма.
Краса.
Дивіться, яке волосся!
Ми в захваті.
Так.
Три, два, один…
Я зараз заплачу.
Я в захваті.
О Боже.
Як гарно. Дякую.
-Гарно, правда? -Так!
Готова побачити себе з прямим волоссям вперше?
Так.
Три, два, один…
Нічого собі!
Яке волосся.
Яке волосся!
Усі готові?
-Так! -Усі почуваються чудово?
Так!
Ці діти і так неймовірні. Але тепер вони готові підкорювати світ.
Співбесіда? Готово.
Випускний? Ще й як.
Так!
ДЕНЬ ВИПУСКНОГО
ЦЕ ЦОКАННЯ — ЗВУКИ ТВОГО СЕРЦЯ.
Л.-М. МІРАНДА, ВЕСЛІАНСЬКИЙ УН-Т 2002
Дивіться під ноги.
По всій школі розкидані подарунки від випускників минулих років.
Але цей клас навіть не міг зібратися, щоб щось придумати.
Тому я хотів дещо для них зробити.
Щоб вони могли залишити щось після себе для наступних років.
Три, два, один…
О Боже!
Це наша школа?
О Боже! Ви тільки уявіть, а ми якраз ідемо зі школи!
О Боже!
ПОДАРУНОК ВІД КЛАСУ 2021
Ідіть розважайтеся!
Як вам таке?
Лежите собі з книжками.
-Під парасолькою. -Як у готелі.
-В тіні! -Під пальмою!
Я дуже тішуся, бо тепер у нас є власна капсула часу,
і бачу ви всі підготувалися!
Зачитуйте по черзі, що написали, і кидайте туди.
-Хто перший? -Я можу.
Вперед! Так!
Я просто намагався бути добрим до себе,
бо цей рік був складним.
А це просто моя іграшка.
Бо мені довго подобався Ґодзилла і всяке таке.
Круто.
Кидай усередину.
Моя улюблена маска, я підписав її всередині.
-Розумно. -Я написав: «Не забувай, який ти класний.
Рік був заплутаним, але не таким, як любов.
Ти яскравий, як лимончик».
Дуже гарно!
-Просто майбутні письменники! -Знаю.
Я хочу поділитися малюнками, які намалювала на карантині.
О! Такі гарні!
Цей верхній такий гарний, може, залишимо його.
Ці події показали мені, що якою б великою не була моя ціль,
я можу її досгянути.
-Так, можеш! -Так!
Я люблю писати. Мені здається, що слова мають велику силу.
І я зрозуміла це завдяки своїм вчителям.
Без них мене б тут не було.
І я хочу надихати свій кожної хвилини.
-Клади всередину. -Так!
Це мій перший рюкзак.
У ньому дірка. Думаю, я ставилася до нього, як до себе.
«Ти гадки не маєш, що сьогодні відбувається.
І це для тебе щось нове.
Ти нічого не планувала.
Почни робити це знову, коли підеш у коледж».
Таке.
Я написала лист про все, що зі мною було цього року.
І дякую вам усім, що показали, що це нормально, коли в тебе не все нормально.
А цей браслет…
Коли я подорожую, то завжди щось лишаю.
Тому я хочу залишити його як символ, що я лишаю минуле в минулому
і починаю все спочатку.
Я приніс медаль за крос і також за футбол.
І хотів подякувати тренерам і вчителям, що вони завжди мене підтримували
і ніколи не здавалися.
Думаю, це головне в житті.
Чудово.
Може, з Америкою таки все буде добре. Боже!
Я б хотів також дати слово вчителям.
Хай скажуть, що для них означав цей рік і як вони вами пишаються.
Чекайте.
Хочеш, я перша?
Ми пішли на весняні канікули і так і не повернулися, і…
І вони стали для нас силою, любов'ю і радістю.
І як би ви не рівнялися на нас,
ви надихаєте нас не здаватися і рухатися далі.
Коли ви записалися в мою програму багато років тому,
такі тихі, я не знала, чи вам подобаюся,
чи ви думали, що я якась дивна,
усі ці мої костюмчики, самі знаєте.
Ви прийняли мене такою, як я є.
Я не мусила прикидатися, а просто бути собою.
І ви не уявляєте, який це для мене подарунок.
Ви знаєте, що я покинула кіноіндустрію, яку дуже люблю,
але тут я знайшла ще більшу любов.
Ви прекрасні. Ми вас любимо, усі вчителі.
Аж розплакалася. Тепер зла на вас.
Я вас люблю. Дуже сильно.
Танні ніколи не плаче! Ніколи!
Просто це так гарно,
те, як ви любите вчителів і як сильно їх поважаєте.
Ми дорослі часто не сприймаємо це серйозно.
Ваш зв'язок з дітьми особливий.
І те, наскільки ви вдячні за все своїм вчителям — це прекрасно.
Я знаю, що ви стільки пережили,
але ви всі досі такі сильні, і це вражає.
Хто б хотів урочисто закрити цей розділ?
-Ми всі. -Усі?
-Разом. -Давай, Мар.
Вікінг раз, вікінг назавжди!
-Скринька! -Отак!
Сподіваюся, вони розуміють, що їхня внутрішня сила…
Усі по черзі.
що вони пережили щось настільки важке і можуть триматися за неї
які б у житті не виникали труднощі.
Але сьогодні, на випускний,
хай відірвуться на повну.
І на цій прекрасні ноті, на вас ще чекає випускний?
Так.
Час на танці!
Настав час випускного?
Ходімо звідси.
Уперед!
-Ми вас любимо! -Любимо вас!
Бувайте!
ВИПУСКНИЙ ВЕЧІР
НЕЗАБУТНЯ НІЧ
Випускний!
Так!
А тепер покрути мене отак. Так!
-Боббі. -Так!
Давайте разом.
Гаразд, хлопці.
Як мило.
Хіба не гарно, Джекі?
Виграємо королеву і короля випускного?
Так!
Подивимося?
Вмикаю.
Дивимося.
Чого ти поцілував екран?
Так класно. Я тут ще не була.
О Боже!
2021
Так мило!
ТАККК КОРОЛЕВО
Подаруночки.
Боже!
Ми ж любимо дарувати повні кошики.
Жартуєте?!
Так мило, що вони отримали нові iPad.
Вони ж стають дорослими. Їм знадобиться.
Кендра Скотт! Це…
Жартуєш.
О Боже, які гарні.
О Боже!
-О Боже. -Гарний камінчик.
Так мило.
У них там цілий ґрін-рум, щоб підготуватися.
Це дуже весело.
Люблю орчату.
Уперед, на найкращий випускний в історії Наварро.
Як же це мило!
Так.
ТЕРАСА H-E-B
Гляньте на них!
Так!
Усі такі гарні.
Такі милі.
Дивіться!
Боже, подивіться на себе!
Арелі просто бомбезна. Цей макіяж.
А персикова сукня? Розкішна.
Ви прекрасні!
Дивіться на Тару! Бачили її смокінг?
Почуваюся прекрасно!
-Я плачу! -То це їхні батьки.
Це батьки? Ого!
Я думав, це її подруга. Оце так.
Кучері чудові. Макіяж прекрасний.
-Дякую! -Танні, гарна робота!
Дякую, вони прекрасні.
Готові до випускного?
Вперед!
Це ді-джей Мел. Він виступав для Обам.
ТАКОНМАЄ ТАКО
Дякую, сер.
Їжа на місці.
Камера на 360 градусів!
О Боже!
Якась сонячна хода, а не місячна.
Ді-джей Мел запалює!
Так!
Наварро, ви мене чуєте?
Королева випускного 2020 — Наталі!
Ура!
Так!
А король випускного —
Еміліо!
Так!
Чудовий випускний. Перевершив усі очікування.
Найкраща ніч у моєму житті.
Почуваюся неймовірно.
Найкраща ніч у моєму житті.
Дякую Феєричній П'ятірці, що зробили цей випускний прекрасним.
Сподіваюся, що ці діти вирушать у доросле життя,
не забуваючи, яким важким був цей рік,
і це спонукатиме їх жити на повну.
Що б не сталося завтра і якими б не були їхні плани на майбутнє,
вони завжди пам'ятатимуть цю ніч.
Я мав за честь допомогти цим дітям з випускним.
Вони такі працьовиті й старанні.
І це лише перша з усіх незабутніх подій, які чекають на них у житті.
Вони пережили один з найважчих років,
і все закінчилося незабутньою ніччю.
-Так! -Незабутня ніч.
-Вип'ємо за випускний! -Так.
За випускний!
ПОРАДИ ВІД П'ЯТІРКИ
ЯК УВІКОВІЧНИТИ СПОГАДИ
Особливий вечір з коханою людиною,
і хочеться зберегти квіти?
Повісьте їх у сухому, холодному місці на два тижні,
хай пелюстки висохнуть, а тоді розпиліть спрей для волосся.
Так квіти збережуться надовго,
а ще спогади про цю особливу ніч.
Правда, любий? Ми так гарно провели час.
Я не маю пари.
Ну добре, діти.
Цілую і люблю вас.
До наступного разу. Адьйос!
Переклад субтитрів: Юрій Бик