‎UN SERIAL NETFLIX
‎Să vorbim despre balul absolvenților! ‎E weekendul viitor.
‎Nu uitați să răspundeți la invitații, ‎dacă n-ați făcut-o deja!
‎V-ați uitat aseară la ‎Balul?
‎V-ați inspirat de pe Pinterest
‎pentru niște culori sau idei? Sugestii?
‎Scrieți pe chat, ‎puteți să deschideți și microfonul.
‎Nu uitați, e balul vostru! Deci…
‎SEDIUL CELOR CINCI FABULOȘI
‎- Încerci să prinzi una în gură? ‎- Bine.
‎Unu, doi…
‎Poftește! Bun venit în căminul nostru!
‎- Privește! E grozav e, nu? ‎- Nemaipomenit.
‎Nu e supertare?
‎Sunt Tara Bordeaux ‎și locuiesc în Austin,
‎predau artă cinematografică și design
‎la Liceul Navarro.
‎Unele cursuri de la Navarro ‎sunt de business.
‎Avem cosmetologie, ‎cursuri de electricieni,
‎cursuri ce se încheie ‎cu diplomă de liceu și de postliceală.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Cum merge?
‎- Bună! ‎- V-o prezint pe prietena mea.
‎Ea e Tara, șefa catedrei de cinema ‎la Liceul Navarro,
‎„Profesoara anului 2018” în Texas.
‎- În tot statul? ‎- Da.
‎- Pe stat? ‎- Tare!
‎- Minunat. ‎- Bravo!
‎Ești și șefa comitetului balului,
‎iar săptămâna asta ‎ne ocupăm de un bal!
‎- Ura! ‎- Grozav!
‎Ia loc și fă-te comodă!
‎Bine.
‎Vreau să știu de ce ai nevoie de noi?
‎Îi propun pe organizatorii balului ‎de la liceul Navarro.
‎Avem nevoie de mult ajutor cu balul.
‎Avem o săptămână să-l organizăm. ‎Abia acum a fost aprobat, din cauza COVID.
‎Liceul are o curte ‎unde se întâlnesc în general.
‎Din cauza COVID, ‎balul trebuie ținut afară,
‎iar din motivul ăsta, ‎o să-l ținem în curte,
‎căci nu avem bani ‎să închiriem un spațiu.
‎Copiii sunt și entuziasmați, ‎și dezamăgiți,
‎fiindcă se așteaptă să fie jalnic.
‎Elevii se vor vedea acum ‎probabil pentru prima oară,
‎din cauza COVID. Nu?
‎Mulți dintre ei. ‎Câțiva s-au mai văzut la teste.
‎Dar cei mai mulți, nu.
‎Cum a fost ultimul an pentru ei?
‎Pentru ei, a fost un campus pustiu.
‎Un elev mi-a spus ‎că i s-a părut apocaliptic.
‎Când intri, e un spațiu pustiu.
‎- Da. ‎- Nu vezi prieteni.
‎Când vin, își dau seama că sunt doar ei.
‎Da.
‎Sunt puțini în campus acum,
‎au ajuns în clasa a XII-a ‎și suntem tot separați.
‎Nu au parte de experiențele noastre.
‎Trebuie doar să te uiți ‎la o fereastră pe Zoom, cu un nume.
‎Cam 10% dintre studenți ‎au revenit în campus anul ăsta.
‎Mulți au rămas acasă.
‎Deci, mulți suferă de depresie ‎fiindcă se simt singuri.
‎Nu au prieteni, nu au profesori.
‎Doar se autentifică ‎și fac același lucru în fiecare zi.
‎E monotonia educației online, virtuale,
‎și absența oricăror interacțiuni sociale ‎cu colegii sau profesorii lor.
‎E grozavă ideea cu comitetul balului. ‎Cine sunt membrii?
‎Sunt șapte elevi.
‎Cum îl promovați? Cum ne asigurăm ‎că va veni multă lume?
‎Sunt unii care spun că ar putea fi nașpa, ‎că n-o să vină lumea.
‎Nici nu vor să vină, ‎fiindcă știu că e în curte.
‎Da. Și e greu fără strângeri de fonduri,
‎pentru că n-am organizat ‎și nu avem sponsori.
‎Astea sunt problemele.
‎- Trebuie să ne străduim. ‎- Da.
‎- Așa e.
‎Trebuie să organizăm o seară memorabilă.
‎Arely e președinta noastră. ‎S-a mutat recent în țară.
‎E foarte tăcută, aproape că n-o auzi.
‎Nici nu știam că o pasionează atât filmul. ‎E foarte muncitoare.
‎Au o remorcă și vând înghețată, ‎e nemaipomenită
‎și, dacă e în buget… ‎Probabil că nu, dar visăm și noi.
‎Emilio e copreședintele nostru.
‎Urmează cursul pentru electricieni.
‎E un puști de nota zece, plin de viață.
‎Pentru mese, trandafirii sunt buni,
‎dar cred că hortensiile și lalelele ‎sunt și mai bune.
‎Diego e de fapt în clasa a XI-a, ‎va absolvi cu un an mai devreme.
‎Diego e foarte creativ.
‎Bryan e foarte bun la sport.
‎E sociabil.
‎Te surprinde cu tot ce face.
‎„Consumabile alimentare”?
‎Cred că se referă la tacâmuri.
‎Da.
‎Mai este Emilia.
‎E o scriitoare fantastică.
‎Scrie poezii în spaniolă.
‎Astea sunt albe sau galbene?
‎- Mergem cu ce avem. ‎- Da.
‎Ali e co-căpitan al echipei de majorete, ‎e foarte implicată în bal,
‎în aspect, design.
‎Mari se implică ‎în evenimente în comunitate.
‎E genul de elevă ‎care se străduiește să reușească
‎indiferent de obstacole.
‎- Hispanicii sunt 90% în liceul nostru. ‎- Așa.
‎Asta îl face unic, ‎cu tradiții îndelungate și minunate.
‎Campusul nostru e printre cele mai diverse ‎din Austin, cu imigranți din diverse țări.
‎Unii elevi au mai multe slujbe ‎ca să-și ajute familiile.
‎Au de înfruntat tot felul de obstacole,
‎învață o limbă și o cultură nouă, ‎iar liceul ăsta e ca un cămin pentru ei.
‎Se întâlnesc cu dra Keyser, ‎cealaltă coordonatoare,
‎ca să planifice ce au de făcut, ‎cum să procedeze…
‎Mergem la întâlnirea lor?
‎- Chiar speram să… ‎- Da!
‎PATRU ZILE PÂNĂ LA BAL
‎NU POȚI DE UNA SINGURĂ. ‎- AMY POEHLER, HARVARD 2011
‎BALUL ABSOLVENȚILOR
‎Am ajuns.
‎CEI CINCI FABULOȘI
‎Mă cuprinde nostalgia, ‎și nici n-am studiat aici.
‎Îmi trebuie scutire.
‎Secretariatul e aici.
‎Sălile de clasă sunt pe aici.
‎E trist când te plimbi prin Navarro.
‎Toată lumea e acasă, studiază online.
‎Mă face să apreciez anii mei de liceu.
‎Fără pandemie, ‎am putut sărbători împreună.
‎Sigur le lipsește asta.
‎Ce culoare să aibă baloanele?
‎Mov, albastre. Nuanțe reci. Da.
‎Salut!
‎Am adus ajutoare.
‎Doamne!
‎Ce… Tot așa!
‎- Salut! ‎- Cum merge?
‎Voi sunteți comitetul balului?
‎E o plăcere să vă cunoaștem.
‎Ce faceți, stând așa în cerc, ‎pe scaune rotative?
‎Aveți o temă generală?
‎„O seară memorabilă.”
‎Cred că promoția 2021 chiar merită ‎o seară memorabilă înainte de absolvire.
‎- Da. ‎- Da.
‎Cum vi se pare că puteți organiza balul? ‎Promoția trecută n-a apucat.
‎Ne-a lovit COVID. Au fost multe luni ‎stresante și deprimante.
‎Deci ne bucurăm să avem un motiv ‎pentru care să ne amintim anul 2021.
‎Vedem și restul școlii?
‎- Ne faceți un tur? ‎- Îmi plac tururile!
‎Stângu'! Dreptu'!
‎Tot așa!
‎Să vă văd!
‎Să mergem în curte!
‎- Aici vom ține balul. ‎- Da.
‎Poate trebuie un descântec?
‎Va trebui să fie puternic.
‎Un descântec, ‎un pic de grădinărit, după gerul ăla.
‎Curtea aia e inima școlii, ‎dar nu semăna cu o inimă.
‎Mai degrabă, cu fundul ei, ‎și asta nu e bine.
‎- Da. ‎- Așa e de obicei?
‎- Nu… ‎- Da.
‎E doar din cauza COVID.
‎- Da. ‎- De regulă, e plină.
‎- La prânz, toată lumea e aici. ‎- Înțeleg.
‎Aici avem capsula timpului.
‎Poftim?
‎Credeam că e o cutiuță ‎îngropată în pământ.
‎Aici sunt lucruri vechi de câte decenii?
‎- Să tot fie vreo 30 de ani. ‎- Da.
‎Cu treizeci de ani în urmă. E grozav.
‎- Da. ‎- Așa e.
‎BILET DE O PERSOANĂ
‎Cum a fost să înveți de acasă?
‎Nici acum nu-mi cunosc ‎majoritatea colegilor,
‎fiindcă suntem ‎doar niște pătrățele negre cu nume.
‎Mi-au fost afectate notele, relațiile. ‎M-am rupt de prieteni.
‎E mult.
‎Nu am avut parte de experiența ‎cuiva în clasa a XII-a, cum vezi în filme.
‎Sunt din Mexic.
‎E important să le pot spune alor mei ‎că am fost la balul absolvenților.
‎- Așa ca la televizor. ‎- Da!
‎Pentru unii studenți, ‎balul absolvenților poate fi ultima ocazie
‎să-și vadă prietenii sau profesorii.
‎Vreau să înțeleg de ce e important.
‎- Am trecut prin multe într-a XII-a. ‎- Așa.
‎Am suferit multe pierderi
‎și cred că merit ‎să am măcar ceva de sărbătorit.
‎- Da, îmi place asta. ‎- Da.
‎Dar tu, Diego?
‎Eu voi absolvi mai devreme. ‎Am doar 16 ani.
‎Când am decis să combin anii, ‎am ratat multe experiențe din ultimul an.
‎Așa deci.
‎Vreau să am de ce să îmi amintesc ‎ultimul meu an la liceu.
‎Mi se pare interesant ‎că, atât din ce spuneați mai devreme,
‎cât și din ce spuneți acum,
‎balul pare să marcheze un final. ‎Încheierea școlii.
‎Pentru mine, e o renaștere.
‎Da, e un ultim moment de a sărbători ‎toate prin câte am trecut,
‎de a evoca toate suferințele ‎și de a lăsa acel om în urmă,
‎și iată-mă, cel de acum!
‎Eu așa aș vedea lucrurile. Da.
‎E un fel de a mă despărți de viața mea ‎de până acum și de a-mi lua zborul.
‎TEHNOLOGIE
‎Cine vă coafează pentru bal?
‎Una alteia.
‎- Bravo! ‎- Da, ne coafăm între noi.
‎Mă tund singură de mult.
‎Cosmeticiană de bucătărie.
‎- Exact. ‎- Nicio problemă.
‎Dar anul trecut, în pandemie, ‎mi-am vopsit părul întâia oară.
‎Era vopsea din comerț.
‎- Și ți l-a distrus? ‎- Da. Părul era foarte uscat. Aspru.
‎Tot nu știu ‎cum voi arăta în ziua aia, pentru bal.
‎Din cauza incertitudinilor.
‎V-a fost teamă să vă faceți speranțe ‎și să fiți dezamăgite.
‎Da.
‎Pe brațul ăsta mi se face pielea de găină ‎de nerăbdare,
‎iar pe ăsta, fiindcă am emoții, ‎căci mai sunt doar patru zile.
‎- Da! ‎- Vai, ce ne facem?
‎Deci vreau să faceți o promisiune.
‎- Ce nu vă lăsați prietenele să facă? ‎- Să folosească vopsea de păr din comerț.
‎Mulțumesc!
‎- O să fie un bal supertare? ‎- Da!
‎- O să arătăm mai bine ca niciodată? ‎- Da!
‎Doamne!
‎Bine, Emilio. Bryan. Balul.
‎De ce vă entuziasmează?
‎Vreau să avem mâncare bună.
‎Ce vrei? La ce visezi?
‎E o sărbătoare. Să fie ceva special.
‎- Flautas,‎ poate. ‎- Flautas?
‎- Un fel de ‎taquito? ‎- Da.
‎- Deci rulate și crocante? ‎- Crocante.
‎Da. Mici și drăguțe. Știi? ‎Nu ceva uriaș pe care să…
‎Da, să fie ceva elegant.
‎Toți vor fi îmbrăcați frumos, ‎vrei să fie ceva mic,
‎ceva ce se poate mânca discret, ‎cu un sos pentru înmuiat?
‎- Sună foarte bine. ‎- Mi s-a făcut foame.
‎- De unde iubirea pentru mâncare? ‎- Cu ea spargi gheața.
‎Ajută oamenii să comunice.
‎Cele mai reușite conversații sunt la masă, ‎chiar fără mâncare.
‎Ce e în încăperea în care ne aflăm?
‎- Este Sala de Aur. ‎- Așa.
‎Aici păstrăm ‎albumele cu promoțiile anterioare.
‎Deci aici este expusă moștenirea.
‎Ce fel de moștenire lăsați în urmă?
‎Am vorbit mai devreme ‎despre o capsulă a timpului.
‎Va fi ceva ce veți putea face cu toții?
‎Să sperăm că vom avea ocazia ‎să contribuim cu ceva.
‎Ce ați îndurat voi anul ăsta, ‎în timpul pandemiei…
‎Nu cred că mai e vreo generație,
‎decât poate ‎cei din timpul Marii Crize Economice,
‎care să poată înțelege cum a fost ‎să treci prin așa ceva în mod colectiv.
‎Moștenirea pe care generația mea ‎vrea s-o lase e legată de pandemie.
‎Nu am avut parte de experiența ‎obișnuită dintr-a XII-a.
‎Și, pe undeva, cred ‎că de aceea luăm balul atât de în serios.
‎- Sunteți gata pentru cel mai tare bal? ‎- Da!
‎- Ce spuneți voi? ‎- Viking pentru totdeauna.
‎Ăsta e sloganul nostru.
‎Viking…
‎pentru totdeauna!
‎Să creăm un bal nemaipomenit pentru voi!
‎Balul absolvenților ‎chiar e un moment de neuitat.
‎Vreau ca acești copii să se simtă ‎așa cum își doresc.
‎Și ca peste 10, 20, 30 de ani, ‎când se uită la fotografii,
‎să își amintească cu drag
‎și să înțeleagă ‎de ce s-au îmbrăcat așa.
‎Când am ajuns acolo, mă gândeam doar ‎că trebuie să avem mâncare bună,
‎să fie ditamai petrecerea,
‎dar după discuțiile cu elevii, am înțeles ‎că balul ăsta are o importanță aparte.
‎Vreau o experiență memorabilă pentru ei,
‎un moment de comunitate, de bucurie, ‎cu dansat și făurit amintiri.
‎Au ratat un an de construit amintiri.
‎Vrem ca seara asta să aducă laolaltă ‎amintiri nemaipomenite.
‎Amintiri și iar amintiri.
‎Un morman de bunătăți. Bunătăți! La greu!
‎Școala asta pune accentul pe moștenire, ‎iar promoția asta e cu totul apare.
‎Văd curtea ca pe un spațiu minunat ‎unde copiii pot vorbi și lua masa,
‎dar nu mi-aș dori să mă duc acolo ‎la balul absolvenților,
‎nu a fost concepută pentru asta.
‎Vreau un spațiu ‎care să-i entuziasmeze cu adevărat,
‎pentru o seară de neuitat.
‎TREI ZILE PÂNĂ LA BAL
‎FĂ-I PE CEI DIN JUR SĂ SE STRĂDUIASCĂ
‎ȘI LASĂ-I SĂ FACĂ LA FEL CU TINE. ‎- BILL NYE, UNIV. RUTGERS 2015
‎Toți copiii care au nevoie de cod îl au?
‎Mari, schimbă unghiul! ‎Treci în partea opusă!
‎O să ai lumină naturală, ajută.
‎- Suntem toți? ‎- Încerc să aflu. Nu sunt sigură.
‎Să trecem la treabă!
‎Distracție plăcută!
‎CENTRUL LONG PENTRU ARTE INTERPRETATIVE
‎Bună dimineața!
‎- 'Neața! ‎- Bună!
‎Ce mai faceți?
‎Bun venit la Centrul Long! ‎Ați mai fost aici?
‎- Eu nu. ‎- Nu? Niciunul? Bine.
‎Voiam să vi-l arăt ‎și poate vă inspiră pentru bal. Bine?
‎- Să mergem! ‎- Sună bine, da.
‎Am dat câteva telefoane și cred ‎că balul ar trebui să aibă loc aici.
‎- Poftim? ‎- Grozav!
‎Ce părere aveți?
‎Din Centrul Long se vede ‎centrul orașului Austin.
‎- Doamne! ‎- Un pas înainte față de curte.
‎- Da! ‎- Da!
‎Nici că se putea un loc mai potrivit ‎pentru un bal al absolvenților.
‎- Vă imaginați dansând? ‎- Da!
‎Sunt atât de muncitori, atât de devotați
‎și, pentru faptul că se simt speciali,
‎ar trebui să primească ce merită.
‎Va îmbunătăți mult moralul, fiindcă mulți ‎voiau să nu vină din cauza locului.
‎Mulți se vor răzgândi.
‎Trebuie să le spuneți:
‎„Dacă nu mă poți iubi în curte, ‎n-o faci nici la Centrul Long.”
‎Că bine zici!
‎Haideți înăuntru, ‎să mai lucrăm la niște planuri.
‎Da!
‎- Salut! ‎- Bună!
‎- Bună.
‎- Echipa mea! ‎- Da!
‎Colegii bucătari!
‎Vă așteptam.
‎Ocupați-vă locurile, vă rog!
‎- Luați o planșă! ‎- Doamne!
‎L-am găsit pe cel care mă poate ajuta ‎să înțeleg ce vor elevii de la Navarro,
‎iar el este Emilio.
‎Îi recunosc cu ușurință ‎pe cei obsedați de mâncare, așa ca mine.
‎Are multe opinii, multe idei. ‎Eu i le pun în practică.
‎Eu, Bryan și Emilio am discutat despre…
‎bal.
‎Da.
‎Îmi place cum spun cuvântul ‎și voi zâmbiți.
‎Sunteți sincer entuziasmați. ‎E mare lucru.
‎Vorbeam despre mâncarea perfectă
‎pe care s-o aveți ‎ca să simțiți că sărbătoriți.
‎M-am documentat. Cineva a sugerat ‎flautas, ‎care vă place mult.
‎Sunt cu tortilla de făină, destul de mari.
‎Dar un ‎taquito‎ se face ‎cu tortilla de mălai.
‎E luxos, dar drăguț ‎și se mănâncă cu mâna.
‎Da! E grozav pentru bal. ‎O idee bună.
‎N-a fost a mea.
‎Punct.
‎M-am gândit că ar fi frumos ‎să avem nu una, nu două, ci trei…
‎- Da! ‎- …umpluturi diferite.
‎Da!
‎Avem umplutura cu pui ‎pe care o voi explica,
‎mai apoi, pentru amatorii de brânză,
‎avem brânză Oaxaca și Cotija, ‎care e cam ca parmezanul.
‎E un pic mai aspră și mai uscată, ‎deci o să adauge sare și aromă.
‎Am amestecat și niște ardei iute verde ‎și, în fine, fasole prăjită.
‎Am adăugat salsa mexicană. ‎Astea sunt gata.
‎O să încep cu varianta cu pui
‎și ne vom împărți în grupuri, ‎să le vom face împreună.
‎Veți gusta ‎taquitos‎ și îmi veți spune ‎dacă sunt buni pentru bal.
‎Aici avem puiul.
‎Puiul poate fi sec, ‎deci ne trebuie ingrediente zemoase.
‎Avem un sos picant, îl torn aici.
‎Ardei ‎chipotle‎ în sos adobo.
‎Foarte iuți, dar nu agresivi.
‎Iar mai apoi avem… Știți ce e asta?
‎- Paprică? ‎- Da.
‎Tu știi. El știe.
‎Și un pic de chimen ‎și un strop de pulbere de usturoi.
‎Și când spun strop, spun mult.
‎Niște sare, că nu vrem să fie fade.
‎Și apoi, ce părere aveți ‎despre coriandru?
‎Îmi place.
‎Unii îl detestă.
‎- Zic are gust de săpun. ‎- Așa zice soră-mea.
‎Parcă ar fi o chestie genetică.
‎Amestec toate astea, ‎pentru ca puiul să se îmbibe cu sosul.
‎Deci avem trei umpluturi, ‎alegeți-o pe care o vreți!
‎- Eu iau puiul. ‎- Bine.
‎- Mulțumesc. ‎- Eu, brânza.
‎Brânza.
‎Deci începem să-i rulăm.
‎Luați umplutura aleasă ‎și puneți-o într-o parte, cam o treime.
‎Apoi rulați în direcția opusă vouă
‎și ar trebui să rămână suficient ‎cât să întindeți partea asta
‎și să o așezați așa, să stea perfect.
‎Azi vom folosi o friteuză cu aer cald, ‎folosește mai puțin ulei.
‎O să vă dau coșul.
‎Puneți fiecare un ‎taquito.
‎Apoi, trebuie să-i înmuiem în ceva.
‎Avem niște salsa mexicană.
‎- Da. ‎- Mersi.
‎Perfect.
‎Ce vă place cel mai mult ‎din mâncarea de la cantină?
‎Eu mă duc acasă în pauza de prânz.
‎Tata e mare bucătar, deci…
‎- Te duci acasă la ceva proaspăt gătit. ‎- Da.
‎Dar cei care stați la școală la prânz?
‎Majoritatea elevilor ‎sunt din medii defavorizate.
‎De fapt, ni se oferă tuturor ‎prânzul gratuit.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Deci e o temă comună aici, ‎cu tineri care nu-și permit mâncare acasă.
‎Asta ar putea fi principala masă, ‎dacă nu mai prind altceva.
‎Absolut.
‎Suntem într-un cartier majoritar hispanic ‎și dezavantajat economic.
‎Sunt multe gospodării ‎cu până la șase membri,
‎toți angajați, cu elevi care au o slujbă ‎și vin la școală și absolvă.
‎Când auzi cum e viața lor ‎în afara școlii,
‎începi să înțelegi de ce balul ăsta ‎era așa de important pentru ei.
‎Unii se duc la școală ziua, ‎apoi au o slujbă și își ajută părinții.
‎Eu n-am avut grijile astea în copilărie.
‎Merită ceva special.
‎Aici avem sosul verde.
‎Practic, are avocado, jalapeno,
‎un strop de suc de limetă, ‎ceapă și un pic de sare.
‎Bun. Sunt gata.
‎Fierbinți cum trebuie.
‎Gustăm pe rând, înmuiați în ce vreți.
‎Încep eu, ca să dau un exemplu, ‎apoi vă faceți și voi.
‎Arată foarte apetisanți.
‎Nu-i așa? Proaspeți.
‎- Eu am cu ardei iute. ‎- Da?
‎Da.
‎- E bun, nu? ‎- Da.
‎Credeți că elevii vor fi mulțumiți?
‎- Cred că da. ‎- Da.
‎L-ai mâncat deja?
‎Așa știu că îți place mâncarea.
‎Bun. Ce părere ai despre ‎taquitos?
‎- Sunt delicioși. ‎- Îți surâde ideea?
‎Da. Ne mai trebuie ceva pentru vegani.
‎Fasolea e frecată cu un pic de salsa‎.
‎- E vegană. ‎- Asta e bine.
‎- Te gândești la alții! ‎- Da.
‎- Ca să fie bine pentru toți. ‎- Să le placă mâncarea, da.
‎Te gândești la toți, ‎ai grijă de toată lumea.
‎- De unde ți se trage asta? ‎- De la mama.
‎Întotdeauna gătea acasă, ‎dar am crescut fără tata.
‎Deci, doar mama, ‎așa că era foarte greu.
‎Într-o zi, a făcut ‎flautas. ‎Nu cu pui, doar cu cartofi.
‎Nu știam că o duceam greu cu banii.
‎- N-a vrut să-ți faci griji. ‎- Voia să studiez.
‎Voia să te protejeze. ‎Să nu te preocupe lucrurile alea.
‎Când mi-a spus, am plâns.
‎I-am spus că e nemaipomenită.
‎Felul cum s-a descurcat mama ta ‎cu ce avea…
‎Tu faci deja asta în comitetul balului, ‎ai grijă ca toată lumea să se simtă bine.
‎M-ai ascultat, iar apoi ai întrebat ‎ce facem pentru vegani.
‎Mama ta te-a crescut bine.
‎- Mulțumesc. ‎- Așa e.
‎E grozavă.
‎Nu ia mâncarea de-a gata. ‎Vrea ca toată lumea să fie hrănită.
‎Mi-e drag puștiul.
‎- Cantina liniștită. ‎- Da.
‎Nu va fi așa o veșnicie.
‎Scobitoare.
‎O să arate frumos.
‎Da.
‎Doamne!
‎Vai!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Nu-i așa că arată bine?
‎- Ba da! ‎- Doamne, e nemaipomenit.
‎Vreau să-i răsfăț pe eroii noștri ‎fiindcă fac atâtea lucruri.
‎Au trecut prin atâtea. ‎A fost un an plin de suferință.
‎Și gândul că le putem oferi darul
‎de a arăta și a se simți bine ‎e foarte important pentru mine.
‎Ai pus deja ochii pe ceva care-ți surâde?
‎- Mă uit la tot. ‎- Bine. Asta voiam să aud.
‎Deci vreți un stil semi-formal,
‎pe care îl prefer fiindcă e versatil.
‎Vreau să vă simțiți cu toții excepțional.
‎Să începem cu…
‎- Băieții! ‎- …da?
‎Da!
‎Minunat!
‎Voi puteți să alegeți ‎un costum ceva mai formal,
‎iar apoi să îl personalizați cu accesorii.
‎Avem mai multe cravate, șosete, ‎batiste, curele.
‎Trebuie să vă gândiți ‎ce impresie vreți să dați.
‎- Vreau doar să arăt bine. ‎- Bun. Vreau să-ți văd personalitatea.
‎Să privești în urmă ‎și să-ți spui că așa erai tu.
‎Iar Diego, pe tine te știu deja.
‎Ai spus că-ți place stilul floral. Și mie.
‎Doi ani am fost ridiculizat online ‎pentru asta.
‎Dar cum costumul tău va fi ‎așa de îndrăzneț,
‎o poți lăsa mai moale cu accesoriile.
‎Nu vrei să arăți ca un descreierat.
‎Fetelor! E semi-formal, ‎deci puteți opta pentru diferite siluete.
‎O rochie de cocteil sau una fishtail.
‎E mai strânsă pe corp în partea de sus,
‎iar de la brâu în jos curge în fishtail.
‎Bine? Mai apoi avem…
‎prințesa.
‎E stilul meu.
‎E mult mai formală. ‎dar în același timp superbă.
‎La fel ca băieții, și voi aveți ‎o mulțime de accesorii.
‎Vă puteți juca cu ele, dacă așa simțiți.
‎Deci vreți să veniți cu toții ‎să aruncați o privire?
‎Rochia asta mă cheamă.
‎Când vrei să asortezi o culoare ‎dintr-un imprimeu,
‎cel mai bine e să alegi o culoare ‎din imprimeu și s-o folosești altundeva.
‎Cred că pantalonii albaștri ‎merg cu albul ăsta.
‎- Îmi plac împreună. Bine. ‎- Da.
‎Doamne!
‎Mă bucur mult să văd ce încântați sunt ‎în fața hainelor pe care le-am ales.
‎Mi-era că se uită la ele ‎spunându-și: „Tataie, nu port așa ceva.”
‎Mulțumesc. Acum mergeți în spate ‎ca să le probați!
‎O să arate grozav cu ele.
‎Bine. Să vă văd!
‎Sunt obsedat.
‎Da!
‎Mari, arăți superb.
‎Foarte șic.
‎Ce spilcuit!
‎Da!
‎Se vede că aceste haine înseamnă ‎ceva aparte pentru fiecare dintre ei.
‎Da, James Bond.
‎Și arată fericiți în ele.
‎Diego, arăți grozav.
‎Vreau ca acești copii ‎să se simtă în largul lor
‎și să aibă seara memorabilă ‎pe care și-o doresc.
‎Foarte bine.
‎DOUĂ ZILE PÂNĂ LA BAL
‎ÎNVĂȚĂM MAI MULT DIN EȘECURI ‎DECÂT DIN SUCCESE.
‎SONIA SOTOMAYOR ‎UNIV. RHODE ISLAND 2016
‎Salut! Scuze că a trebuit ‎să așteptați un pic.
‎O să vă pun o întrebare dificilă.
‎Alegeți un lucru cu care vreți să rămâneți ‎la terminarea liceului!
‎Vreau să…
‎Ne distrăm bine?
‎- Să aveți planuri! ‎- Da, sigur.
‎Uite, încep să se umfle.
‎ADMINISTRAȚIE
‎Bună!
‎- Salutare! ‎- Bună!
‎Vreau să discute împreună ‎despre o capsulă a timpului.
‎Sunt niște elevi care nu se lasă ușor ‎și trebuie să onorăm asta.
‎- Știți de ce sunteți aici? ‎- Nu.
‎Mergeți toți la Disney… Glumesc.
‎Glumesc. Aș vrea să fi putut face asta.
‎Voiam să vorbim ‎pentru că… Scuzați limbajul.
‎Dar sunteți superbengoși și nu vă lăsați!
‎Pe bune acum, școala asta ‎pune accentul pe moștenire,
‎iar moștenirea lăsată de voi ‎reflectă rezistența voastră,
‎în contextul mai larg prin care trecem.
‎Și mă gândeam la capsula timpului.
‎- Vreți să luați parte la ea? ‎- Desigur.
‎Cică „desigur”. Spuneți!
‎Eu o să pun adidașii mei. ‎Antrenoarea mea e grozavă.
‎Ea m-a împins să studiez,
‎nu mi se dădeau multe șanse, ‎dar am reușit!
‎Nu, am reușit. Deci…
‎- Eu, pantofii de majoretă. ‎- Da?
‎Îmi poți descrie niște momente frumoase ‎petrecute în timpul pandemiei?
‎- Parcă spui: „Niciunul.” ‎- Nu, niciunul.
‎Mi-a fost foarte greu în pandemie, ‎fiindcă am pierdut pe cineva.
‎Era în Cuba. Unchiul meu.
‎Și nu ne-am putut duce.
‎- Da. ‎- A fost foarte greu, pe Zoom.
‎Și toată familia plânge acolo, lângă tine.
‎Străbunica a suferit mult la moartea lui ‎și s-a stins în ajunul aniversării mele.
‎- Nu știu cum am rezistat, dar iată-mă! ‎- Da.
‎Cu aceste povestiri le spuneți ‎generațiilor viitoare că ați fost aici,
‎ați trecut prin ceva de neimaginat
‎și ați mers mai departe. ‎Asta să fie în capsula timpului!
‎Deci am o temă pentru voi. ‎Eu sunt profesorul acum.
‎Vă rog să vă notați câteva idei
‎despre ce a însemnat anul ce a trecut ‎pentru voi.
‎A doua zi, lucrăm un pic. ‎Apoi, când ne vedem din nou,
‎veți avea ce vreți să puneți ‎în capsula timpului. Bine?
‎E super.
‎Bum! Bine. Următoarea lecție.
‎Așa se dansează la balul absolvenților. ‎Da? Bun așa.
‎În promoția '99, așa făceam twerking. ‎Erați acolo.
‎Erați acolo!
‎Aici iau elevii prânzul.
‎Aici se strâng înainte și după ore.
‎Oriunde te duci în timpul zilei, ‎pe aici treci.
‎Să renovăm curtea și să oferim ‎un nou început următoarei generații,
‎un loc unde să stea de vorbă, ‎un loc care să fie inima școlii,
‎va fi nemaipomenit.
‎Câți ați început să lucrați la dizertație?
‎Bun, văd că unii ați rămas așa…
‎Bun venit, dragi studenți.
‎Bună!
‎- Bună! Doamne! ‎- Arăți super.
‎Tu vii… Salut! Tu stai aici.
‎Pe scaunul ăsta.
‎Tu, aici.
‎El e Tyler, e foarte bun. ‎Ești pe mâini bune.
‎Da.
‎Sunteți atenți puțin?
‎Azi, eu sunt profesorul vostru, ‎mă cheamă Van Ness.
‎Glumesc. Vă imaginați? Glumeam.
‎Vreau ca după ora asta minunată
‎toată lumea să se simtă minunat ‎pentru bal. Ei sunt stiliști grozavi.
‎Vă vor acorda toată atenția.
‎Să le spuneți ‎dacă purtați o rochie fără umeri,
‎cu spatele gol, ce formă are, cum arată ‎cu părul strâns sau cu el desfăcut.
‎Stilistul trebuie să știe ‎pentru o ocazie formală.
‎Deci, discutați despre ținută, ‎e important. Trebuie să se potrivească.
‎Suntem nerăbdători ‎pentru cel mai tare bal?
‎Da!
‎Da! Discutați între voi!
‎E ciudat, din cauza umidității ‎părul meu devenise…
‎- Cârlionțat? ‎- Da.
‎- Poate să fie buclat jos. ‎- Îmi place.
‎- Da. ‎- Și culoarea?
‎Nu mă deranjează să fie brunet.
‎Cred că arată bine. Dar…
‎E frumos.
‎Ți-aș putea face niște șuvițe ‎în jurul feței.
‎Da.
‎Iar partea asta ‎într-o nuanță mai închisă,
‎un șaten semi-permanent foarte închis ‎care se deschide treptat.
‎În felul ăsta, ‎părul brunet va crește la loc
‎fără să arate aiurea între timp. ‎Am putea face asta.
‎- Da. ‎- Așa facem!
‎- Îți place cum sună? ‎- Da.
‎Ce faceți?
‎Ea avea părul scurt, ‎și l-a lăsat să crească.
‎Da.
‎Mă gândeam să-l poarte pe un umăr…
‎- Mă gândeam la fel. ‎- Ar arăta frumos.
‎Cam așa ceva, dar păstrând buclele.
‎Am piele de găină.
‎- Distracție plăcută! ‎- Ura!
‎Vreau să se simtă frumoși și încrezători ‎la bal, cu părul lor,
‎să nu se gândească întruna la el.
‎- Da. ‎- Doamne!
‎Ce bogat și des este!
‎Ce vreți să faceți?
‎- Placă de îndreptat părul. ‎- Da!
‎Nu mi l-am îndreptat niciodată.
‎Mama ta o să ne omoare?
‎Nu, ea vrea…
‎- Face asta? ‎- Da.
‎Distracție plăcută! Mă bucur să fiu aici.
‎Chiar că e o zi plină ‎pentru stiliștii din Austin!
‎Toată lumea e talentată.
‎Ce planuri aveți cu părul?
‎Trebuie să ne spuneți. ‎Sunt bune prietene.
‎Vreau să mi-l scurtez un pic?
‎Da. Cam la jumătate?
‎- Da. ‎- Exact cum m-am gândit și eu!
‎Unde mergi la facultate?
‎- Îmi iau un an sabatic… ‎- Da?
‎- Da. ‎- Ca europenii!
‎- Se dau în vânt după asta. ‎- Da.
‎Vreau să mă ocup de mine, să mă dezvolt,
‎fiindcă am trecut prin multe anul ăsta.
‎M-am mutat în SUA în 2015.
‎- Am avut un șoc cultural puternic. ‎- Da.
‎M-am mutat într-o țară ‎a cărei limbă n-o vorbeam.
‎Așa.
‎Aveam doar 14 ani și toți îmi spuneau ‎ce trebuia să fac,
‎insistau să învăț limba.
‎„Fă așa și pe dincolo!”
‎A fost foarte greu.
‎Cred că e grozav ‎că știi de ce ai nevoie…
‎- Da. ‎- …acum.
‎Sunt mulți copii care au dus-o greu, ‎fiindcă școala era refugiul lor.
‎Erau în largul lor în afara casei, ‎alături de prieteni.
‎Așa a fost și cu mine.
‎Când rămâi fără asta,
‎e foarte dureros.
‎Cum faci să te umpli de bucurie?
‎Mă înconjur de oameni care mă înveselesc.
‎De exemplu, Ali. ‎Pe vremuri făceam actorie împreună.
‎Apoi m-am apropiat de Emi ‎în timpul pandemiei.
‎- Așa. ‎- Și de Mari.
‎Am studiat business împreună.
‎Și Bryan era la cursul dnei B.
‎Nu mai vorbesc despre profesori, ‎cât de mult ne susțin.
‎Sunt extraordinari.
‎Văd conexiunea.
‎E timpul pentru noul tu. Trei, doi, unu.
‎Îmi place.
‎Așa! Bine!
‎Nu-i așa?
‎Scurt și în trepte.
‎I-ai pus întrebările?
‎Știi cum să obții look-ul ăsta pentru bal?
‎Mai avem un spălat și gata.
‎- Super. Așa e părul lui natural? ‎- Da.
‎Norocos nesuferit!
‎Doamne, ce frumos e!
‎- Mă simt eu însămi. ‎- Îți place?
‎Mult de tot.
‎Da.
‎- Ce proaspăt și îngrijit! ‎- Da.
‎Textura, povestea.
‎Îmi place.
‎Uitați-vă la părul ei!
‎Am rămas mască.
‎Da.
‎În trei, doi, unu…
‎Nu, o să mă faci să plâng.
‎Îmi place.
‎Doamne!
‎Ce bine arată! Mulțumesc.
‎- Nu-i așa că e frumos? ‎- Da!
‎- Ești gata să te vezi cu prima coafură? ‎- Da.
‎Trei, doi, unu…
‎Uită-te la părul ăsta!
‎Uită-te la el!
‎- Suntem gata? ‎- Da.
‎- Și ne simțim superb? ‎- Da!
‎Copiii ăștia sunt deja uimitori. ‎Dar acum ieșim în lume, scumpi.
‎Interviu de angajare? S-a făcut. ‎Bal? Categoric. Da!
‎ZIUA BALULUI
‎CEASUL PE CARE-L AUZI SUNT BĂTĂILE INIMII. ‎LIN-MANUEL MIRANDA, WESLEYAN 2002
‎Atenție la treaptă!
‎Pretutindeni în școală sunt donații ‎ale promoțiilor anterioare.
‎Dar clasa lor nici n-a fost împreună ‎ca să se gândească la ceva.
‎Așa că am vrut să fac ceva pentru ei,
‎să fie moștenirea lor ‎pentru generațiile viitoare.
‎Trei, doi, unu…
‎Doamne!
‎Asta e la Navarro?
‎Doamne! Imaginați-vă ‎cum e să studiezi aici, și noi plecăm!
‎Doamne!
‎DIN PARTEA PROMOȚIEI 2021
‎Mergeți la joacă!
‎Vă imaginați?
‎Vă relaxați, aveți manualele.
‎- Sub umbrelă. ‎- Ca la hotel.
‎- La umbră! ‎- Palmierul!
‎Sunt încântat, căci acum avem ‎capsula timpului pentru promoția voastră
‎și văd că v-ați făcut tema!
‎Citiți fiecare câteva rânduri, ‎apoi puneți-o acolo!
‎- Cine începe? ‎- Încep eu.
‎Haide! Da!
‎În general, am încercat ‎să fiu drăguț cu mine,
‎fiindcă a fost un an greu.
‎Iar asta e o jucărie de-a mea.
‎Mi-a plăcut Godzilla și chestii de-astea.
‎Îmi place.
‎Pune-o acolo!
‎E masca mea favorită, ‎am semnat-o pe interior.
‎Doamne! Ce idee bună!
‎Am scris „Nu uitați ce grozavi sunteți! ‎A fost un an greu, dar iubirea e mai grea.
‎Sunteți sclipitori.”
‎Ce frumos!
‎- Scriitori în devenire, ce mai! ‎- Știu.
‎Am niște desene pe care le-am făcut ‎în timpul carantinei.
‎Îmi place!
‎Scumpi, ăsta e foarte frumos. ‎Poate să-l ținem afară.
‎Experiența asta mi-a arătat ‎că, oricât de ambițios ar fi obiectivul,
‎eu îl pot atinge.
‎- Sigur că poți! ‎- Da.
‎Îmi place să scriu. ‎Cuvintele sunt atât de puternice.
‎Și am învățat asta ‎grație profesorilor mei.
‎N-aș fi aici ‎dacă n-aș fi avut profesori ca ei.
‎Vreau să continui să inspir lumea ‎în fiecare clipă.
‎- Du-te și pune-o acolo! ‎- Da!
‎E primul meu rucsac.
‎Are găuri și toate alea. ‎M-am purtat cu el cum m-am purtat cu mine.
‎Am scris așa: „Nu știi ce se întâmplă azi.
‎E ceva nou în cazul tău. ‎N-ai planificat nimic pentru azi.
‎Să redescoperi asta ‎când te duci la facultate!” Așa.
‎Eu mi-am descris povestea din acest an.
‎Și vă mulțumesc tuturor că mi-ați spus ‎că e în regulă să nu fii în regulă.
‎Iar această brățară…
‎Când călătoresc, las ceva în urmă.
‎O las aici ca simbol al trecutului ‎pe care îl las în urmă
‎pentru a începe un nou capitol.
‎Am adus o medalie de la cros și fotbal.
‎Și le mulțumesc antrenorilor ‎și profesorilor că m-au susținut
‎și au fost alături de mine. Nu m-au lăsat, ‎și cred că asta e cheia în viață.
‎Minunat!
‎Poate că America are totuși ‎un viitor frumos! Doamne!
‎Aș vrea să-i rugăm pe profesori
‎să ne spună ce a însemnat anul ăsta ‎și cât de mândri sunt de voi.
‎Stai așa!
‎Încep eu?
‎Am plecat în vacanța de primăvară ‎și nu ne-am mai întors și…
‎Ei ne-au dat putere, dragoste și bucurie.
‎Și pe cât ne admirați voi de mult,
‎pe atât ne inspirați la rândul vostru ‎să mergem mai departe.
‎Când v-ați înscris la cursul meu, ‎cu ani în urmă,
‎erați tăcuți, nu știam dacă mă plăceați,
‎nu știați ce era cu mine ‎și hainele de pirat,
‎costume sau cine știe ce trăsnăi.
‎M-ați luat ca atare.
‎N-a trebuit să fiu cineva anume, ‎ci pur și simplu eu.
‎Nici nu știți ce dar a fost ăsta ‎pentru mine.
‎Și știți că am lăsat în urmă ceva drag, ‎industria filmului,
‎dar am găsit ceva și mai drag.
‎Sunteți grozavi. ‎Noi, toți profesorii, vă iubim.
‎M-ați făcut să plâng. M-am supărat pe voi.
‎Vă iubesc pe toți foarte mult.
‎Tanny nu plânge niciodată! Niciodată.
‎E atât de frumos
‎felul cum vă îndrăgiți profesorii ‎și cum îi respectați.
‎Adesea nu cred ‎că tratăm asta serios, ca adulți.
‎E frumos să văd ‎legătura voastră cu copiii.
‎Și cât de mult apreciați ‎ce au făcut profesorii pentru voi.
‎Știu că ați trecut prin atâtea anul ăsta, ‎dar ați rămas tari, sunteți impresionanți.
‎Cine vrea să aibă onoarea ‎de a închide acest capitol?
‎- Cu toții. ‎- Cu toții?
‎- Împreună. ‎- Haide, Mar!
‎Viking pentru totdeauna!
‎- Cutia! ‎- Așa.
‎Sper să-și înțeleagă forța lăuntrică…
‎Turnați pe rând!
‎…după greutățile prin care au trecut ‎și să-și amintească de ea
‎de câte ori dau de greu de-acum încolo.
‎Dar astă-seară, la bal,
‎vreau să dea pe dinafară de bucurie!
‎Acestea fiind spuse, ‎vă așteaptă un bal, nu?
‎Da, așa e.
‎E timpul pentru dans.
‎Începe balul?
‎- Să mergem! ‎- Să mergem!
‎Haideți!
‎- Vă iubesc! ‎- Vă iubesc!
‎- Pa! ‎- Pa!
‎SEARA BALULUI!
‎O SEARĂ MEMORABILĂ
‎- E seara balului! ‎- Da!
‎Și acum condu-mă aici. Da!
‎- Haide, Bobby! ‎- Da.
‎Să dansăm în cinci!
‎Bine. Doamne, prieteni!
‎Ce frumos!
‎Nu-i așa că e plăcut, Jackie?
‎- Oare vom fi regina și regele balului? ‎- Da!
‎- Ne putem uita la bal? ‎- S-a făcut.
‎Începe.
‎De ce ai pupat ecranul?
‎E super. N-am mai fost aici.
‎Doamne!
‎Ce frumos!
‎DA ‎SCUMPI
‎Mici cadouri.
‎Doamne!
‎Știți că ne plac cadourile. E super!
‎Nu-mi vine să cred.
‎Îmi place că au primit Apple iPads, ‎e așa de dulce!
‎O să devină adulți. Au nevoie.
‎Kendra Scott! Este…
‎Incredibil!
‎Doamne, sunt așa drăguțe.
‎Dumnezeule!
‎Îmi place piatra asta prețioasă.
‎Nu e drăguță?
‎Au o întreagă cabină la dispoziție ‎să se pregătească de bal,
‎e supermișto.
‎Să gustăm niște ‎horchata.
‎Să ne bucurăm ‎de cel mai frumos bal de la Navarro!
‎Ce drăguț! Îmi place!
‎Bine.
‎TERASA H-E-B
‎- Uită-te la ei! ‎- Da!
‎Arată așa de bine.
‎Tare drăguți.
‎Uită-te la ei!
‎Doamne! Uită-te la tine!
‎Arely face ravagii. Și ce machiaj!
‎Iar rochia ei e superbă.
‎Ce frumos arătați!
‎Uitați-vă la Tara! I-ați văzut smochingul?
‎Așa mai da!
‎- Îmi vine să plâng. ‎- Ei sunt părinții.
‎Părinții lor? Credeam că o fi prietena ei.
‎Bucle minunate. Machiaj frumos. Da?
‎- Mulțumesc. ‎- Bravo, Tanny, pentru stil!
‎Mersi, sunt tare drăguți.
‎Să ne pregătim de bal!
‎Acum!
‎El e DJ Mel. A fost DJ pentru soții Obama.
‎Mulțumesc.
‎Au rulote cu mâncare.
‎- O filmare la 360 de grade! ‎- Doamne!
‎Nu prea le iese dansul, dar e bine!
‎Acum îi face zob DJ Mel.
‎Da!
‎Absolvenții Navarro, mă auziți?
‎Regina balului 2020 este Natalie!
‎Ura!
‎Da!
‎Noul vostru rege este…
‎Emilio!
‎Da!
‎Balul a fost minunat. ‎Mi-a depășit toate așteptările.
‎A fost cea mai minunată seară.
‎Mă simt grozav.
‎A fost cea mai frumoasă seară.
‎Mulțumesc, Cei Cinci Fabuloși, ‎pentru un bal atât de frumos!
‎Sper ca acești copii să meargă mai departe
‎amintindu-și cum a fost viața ‎în acest ultim an atât de dificil,
‎iar asta să îi ajute ‎să se bucure din plin de viață.
‎Și indiferent ce se întâmplă mâine ‎sau ce planuri de viitor au,
‎vor avea amintirea ‎acestei seri memorabile.
‎A fost o onoare să-i ajutăm ‎să organizeze balul.
‎Sunt foarte muncitori și dedicați.
‎Și el e doar prima lor reușită ‎dintr-o serie îndelungată.
‎Copiii aceștia au avut un an foarte greu ‎și l-au încheiat cu o seară de neuitat.
‎- Da. ‎- Memorabilă.
‎- Pentru bal! ‎- Așa e.
‎- Pentru bal! ‎- Da.
‎#SFATTARE QE
‎CUM PĂSTRAȚI AMINTIRI O VEȘNICIE
‎Ați petrecut o seară frumoasă cu jumătatea
‎și vreți să păstrați florile.
‎Le agățați undeva la răcoare ‎două săptămâni,
‎să se usuce petalele, ‎iar apoi le dați cu fixativ de păr.
‎În felul ăsta, florile vor ține mult timp
‎și veți păstra ‎amintirea acelei seri deosebite.
‎Nu-i așa, scumpi? Ce bine ne-am simțit!
‎Sunt singur.
‎Bine, dragilor!
‎Pupici din partea mea!
‎Ne vedem data viitoare! ‎Adios!
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu