EN NETFLIX-SERIE
La oss snakke skoleball. Skoleballet er neste helg.
Har dere ikke fylt ut svarslippen, må dere gjøre det nå. OK?
Så noen filmen Prom i går kveld? Fant noe inspirasjon på Pinterest
eller prøvde å finne ut av farger eller ideer? Forslag?
Dere kan skrive det i chatten eller snakke om dere vil.
Dette skal være alles skoleball, dere.
FAB 5-HOVEDKVARTERET
-Skal du fange en med munnen? -OK.
Én, to…
Kom inn. Velkommen til vår ringe bolig.
Jøss.
-Hvor fett er ikke dette? -Herlighet. Det er fantastisk.
Er det ikke kult?
Tara Bordeaux. Jeg bor i Austin i Texas og underviser i film, media og design
ved Navarro Early College High School. Noen av studieløpene er yrkesrettet.
Man kan bli kosmetolog eller elektriker og avslutte med generell studiekompetanse
og fagbrev etter endt skolegang.
-Hei! -Hei! Hvordan går det?
La meg presentere deg for min venn.
Dette er Tara, studieleder for filmfag ved Navarro High School.
Hun ble kåret til Årets lærer i 2018 i Texas.
-I hele delstaten? -Ja.
-Delstaten! Jøss! -Gi deg!
-Fett! -Bra jobba.
Du er også leder for skoleballkomiteen, og denne uka arrangerer vi skoleball!
-Ja! -Kutt ut!
-Sett deg ned, du. -Greit.
Hvorfor trenger du vår hjelp?
Jeg vil nominere skoleballkomiteen. Vi trenger hjelp med ballet. Masse hjelp.
Vi har én uke på oss til ballet. Pga. covid fikk vi nettopp grønt lys.
På skolen vår er skolegården det stedet elevene henger mest.
På grunn av koronarestriksjoner må vi ha ballet utendørs, i skolegården,
for vi har ikke råd til et utendørslokale.
Ungdommene er delt mellom spenning og skuffelse,
siden det liksom blir litt stusselig.
Dette blir vel første gang elevene treffer hverandre, pga. covid, ikke sant?
For mange, ja. Noen har møttes under testing.
-Men de har stort sett ikke møttes. -Hvordan har året vært for dem?
Vi har et helt skoleområde som står tomt. En elev sa at det føltes apokalyptisk.
Når du går inn, er det tomt overalt. Man treffer ikke venner.
-Når de kommer, føler de seg alene. -Ja.
Vi har veldig få elever på skolen nå. Nå er de avgangselever, men ikke samla.
De får ikke samme opplevelser som oss.
Du ser på en svart firkant på Zoom med et navn.
Rundt 10 % av elevene har kommet tilbake til skolen fysisk i år.
Mange elever har blitt værende hjemme. De får depresjoner, siden de føler seg alene.
De har verken venner eller lærere. De logger inn og gjør det samme hver dag.
Nettbasert, virtuell læring gir monotoni, og de mangler sosiale forbindelser
med klassekamerater og lærere.
Gleder meg til å høre om ballkomiteen. Hvem er de? Hvor mange?
Det er sju elever.
Hvordan markedsfører dere det? Hvordan sikrer vi godt oppmøte?
Mange sier at det blir teit, at de ikke har tenkt seg dit.
De vil ikke komme engang, siden det er i skolegården.
Vanskelig at vi mangler penger. Vi har ikke samla inn noe,
eller fått sponsorer eller noe sånt. Det er det som gjør det vanskelig.
-Vi må gjøre vårt beste. -Ja.
Det må vi.
Dette må bare skje. Kvelden må bli minneverdig.
Arely er elevrådsleder. Hun flytta nettopp til landet.
Hun er veldig stille, veldig sjenert.
Jeg skjønte ikke at hun var så interessert i film. Hun er hardtarbeidende.
Det fins en bil som selger slush, som er kjempegod,
og har vi budsjett til det… Det er jo lov til å drømme.
Emilio er nestleder i elevrådet. Han går på elektrolinja på skolen vår.
Han er flott og full av liv.
Det er pent med roser på bordene, men hortensia og tulipaner er nok litt bedre.
Diego er faktisk andreårselev og fullfører skolen ett år tidligere.
-Diego er kjempekreativ. -Bryan er en dyktig idrettsutøver.
Han kommer nær folk. Uansett hva han gjør, overrasker han deg.
-Hva mener dere med "spiseting"? -Jeg tror de mener bestikk og liknende.
Ja.
Vi har Emilia. Hun er kjempeflink til å skrive.
Hun skriver lyrikk på spansk.
Er de gjennomsiktige eller gule?
-Vi må jobbe med det vi har. -Ja.
Ali er medkaptein på cheerleaderlaget og har mange meninger om ballet,
om utseende og design.
Mari deltar i lokalsamfunnet.
Uansett hvilke oppgaver du gir henne, prøver hun sitt beste for å løse dem.
På vår skole er 90 % av latinamerikansk herkomst.
Det gjør skolen unik, for tradisjonene stikker dypt, de er fantastiske.
Vi er en av Austins mest mangfoldige skoler.
Her har vi innvandrere fra mange ulike land.
Noen elever har flere jobber for å kunne hjelpe familiene sine.
De må forsere alle mulige typer hindre, de lærer et nytt språk og en ny kultur.
Skolen vår er som deres andre hjem.
I dag skal de møte Ms. Keyser, den andre medsponsoren,
for å planlegge hva de gjør, hvordan de organiserer det…
Kan vi bryte inn i møtet?
-Jeg hadde håpet… -Ja!
4 DAGER TIL SKOLEBALLET
DU KLARER DET IKKE ALENE.
SKOLEBALL 29.5. KL. 19-23
Nå er vi framme!
Skikkelig nostalgisk, og jeg gikk ikke her, engang.
-Jeg trenger do-tillatelse. -Administrasjonen er her.
Klasserommene er denne veien.
Det er trist å gå gjennom Navarro. Alle er hjemme og gjør alt via internett.
Det gjør meg takknemlig for min tid på videregående.
Vi opplevde ingen pandemi, vi kunne feire sammen. Det savner de nok.
Hvilken farge på ballongbuen?
Lilla, blå… Kalde toner. Ja.
Hei, dere. Jeg har med noen som skal hjelpe oss.
Å, herregud!
Hva… Hei, dere!
-Hei, alle sammen. -Hvordan går det?
Dere er skoleballkomiteen, antar jeg? Hyggelig å treffe dere.
Hva gjør dere nå, i en sirkel på svingstoler?
-Har dere funnet et tema? -"En minneverdig kveld."
For 2021-kullet fortjener en minneverdig kveld før vi går ut av skolen.
-Ja. -Ja.
Hvordan føles det å få arrangere ball? I fjor fikk de ikke lov.
Vi har blitt rammet av covid. Det har vært stressende, og kampånden har vært lav.
Jeg tror at alle gleder seg til å få noe å huske 2021 for.
-Får vi se resten av skolen? -Gir dere en omvisning?
Elsker det!
Sprad!
Gå!
Vi går ut i skolegården.
-Her arrangeres skoleballet. -Ja.
Kanskje vi kan brenne litt tesalvie.
Da trenger du mye, altså.
Ja, vi brenner tesalvie og pynter trærne etter frosten.
Gårdsplassen er skolens hjerte, men det føltes ikke akkurat sånn.
Det føltes som skolens fjert, og det er ikke gøy.
-Ser den vanligvis sånn ut? -Ja.
-Det er bare på grunn av covid. -Vanligvis er den helt full.
-Alle er her i storefri. -Skjønner.
-Dette er tidskapselen vår. -Hva?
Jeg forventa en liten eske, som dere gravde ned i jorda.
Denne rommer historie fra hvor mange tiår?
-Minst 30 år, tror jeg. -Ja.
-Tretti år bakover i tid. Ganske kult. -Ja.
Hvordan har det vært å få undervisning hjemmefra?
Jeg kjenner fortsatt ikke de fleste i de fagene jeg tar,
for vi ser bare svarte firkanter med navn.
Det har gått utover karakterene. Vennskapene. Vi har ikke holdt sammen.
Det er mye.
Jeg fikk ingen av opplevelsene fra sisteåret som man ser på TV og film.
Jeg er fra Mexico. Å få sjansen til å fortelle familien i Mexico
at jeg dro på avgangsball, ikke sant?
-Akkurat som dem du så på TV. -Ja!
Avgangsballet blir kanskje siste mulighet for noen elever
til å se vennene eller lærerne, ikke sant.
Jeg vil gjerne forstå hvorfor dette er viktig.
-Jeg har gjennomgått mye dette sisteåret. -Ja.
Jeg har opplevd mange tap.
Og jeg syns at jeg fortjener å feire noe, i det minste.
-Det liker jeg. -Ja.
-Hva med deg, Diego? -Jeg går ut tidlig. Jeg er bare 16.
Da jeg bestemte meg for å fullføre skolen tidlig, gikk jeg glipp av mye i sisteåret.
OK.
Jeg vil forsikre meg om at jeg får noe å huske sisteåret for.
Dette var interessant. Da jeg hørte dere snakke tidligere og så nå,
så forstår jeg at skoleballet symboliserer en avslutning. Det avslutter skolegangen.
Jeg ser det som en gjenfødelse.
Dere får en siste mulighet til å feire alt dere har vært gjennom,
grunne over alt som har vært og forlate den personen. Se på meg nå, kjerring.
Sånn ser jeg det. Greit.
Her kan dere si: "Ha det, gamle liv. Se meg fly av gårde."
IKT-FAG
-Hvem ordner håret til ballet? -Vi ordner hverandre.
-Elsker det. -Hverandre, ja.
-Jeg har klipt meg selv veldig lenge. -Kjøkkenkosmetolog, sier vi.
-Nettopp. -Og det er greit.
Men i fjor, under pandemien, farga jeg håret for første gang.
-Med hårfarge fra butikken. -Og den ødela håret?
Ja. Håret ble kjempetørt.
Jeg vet ikke hvordan jeg kommer til å se ut på ballet.
Siden alt var så uavklart.
-Dere er redd for at det ikke blir noe av. -Ja.
På denne armen har jeg gåsehud, siden jeg gleder meg,
men på denne har jeg gåsehud fordi jeg er nervøs.
Vi har bare fire dager på oss. Herlighet, hva føler vi?
Dette må dere være enige om.
Bestevenner lar ikke bestevenner gjøre hva?
-Bruke butikkhårfarge. -Takk.
-Skal vi toppe dette ballet? -Ja!
-Skal vi se bedre ut enn vi trodde? -Ja!
Herregud.
OK, Emilio og Bryan. Skoleballet. Hvorfor gleder dere dere sånn til det?
-Jeg har lyst på skikkelig god mat. -Hva vil du ha? Hva er drømmen?
Det er fest. Noe helt for seg selv.
-Flautas, tror jeg. -Flautas?
-Er det litt som en taquito? -Ja.
-Rullet, men sprø? -Sprø, ja.
Den er liten og søt, ikke sant? Ikke en sånn svær greie, som du…
Ja, det skal være stilig.
Alle kommer til å pynte seg, så dere vil ha noe lite,
som er personlig, noe fingermat med en dipp?
-Det høres veldig godt ut. -Nå ble jeg sulten.
-Hvor kommer kjærligheten til mat fra? -Den bryter isen. Den får folk sammen.
Alle de beste samtalene skjer rundt et bord, selv uten mat.
Hvilket rom er vi i nå?
-Dette er Gullrommet. -Ja.
Her oppbevares gamle årbøker og sånt.
Her ser vi historien.
Hvilken historie har dere skapt?
Vi snakka om en tidskapsel tidligere. Er det noe dere kan lage?
Forhåpentligvis får vi mulighet til å legge oppi noe.
Det du og klassekameratene dine har vært gjennom dette året, under pandemien…
Jeg tror ikke at noen generasjon,
kanskje unntatt under Den store depresjonen,
kan forstå hvordan det var at folk kollektivt opplevde noe som dette.
Ettermælet min generasjon ønsker å etterlate seg,
er at vi klarte oss gjennom pandemien. Vi fikk ingen av sisteårsopplevelsene.
Det er på en måte derfor vi tar dette ballet så veldig alvorlig.
Er dere klare for tidenes beste ball?
Ja!
-Hva er skoleropet? -"En gang viking, alltid viking."
En gang en viking…
Alltid en viking!
Da skal vi stelle i stand et fantastisk ball for alle.
Skoleballet er noe du aldri glemmer.
Jeg vil sørge for at ungdommene får den opplevelsen de ønsker seg.
Når de ser tilbake på bildene om 10, 20 eller 30 år, skal de ha gode minner
og forstå hvorfor de gikk med det de gikk med.
Da jeg kom, tenkte jeg at alt handla om å få til noen kule matvogner,
at dette ble en stor fest.
Men jo flere elever jeg treffer, jo mer forstår jeg hvor viktig ballet er.
Ungdommene skal oppleve noe minneverdig,
Fellesskap og glede, de skal danse og skape minner.
De har gått glipp av ett år med minner.
Denne kvelden skal ha i seg alle nydelige minner vi kan få plass til.
Minner på minner, vennen.
Støvler på støvler, gaveposer på gaveposer. Gaveposer!
Historien er gjennomgangstema her, men ingen årskull har så mye historie som dem.
Gårdsplassen er et fantastisk sted der ungdommene kan henge og spise lunsj,
men jeg ville overhodet ikke arrangert et skoleball der,
for det er det ikke laget for.
Jeg vil finne et sted som virkelig gjør dem glade og skape en minneverdig kveld.
3 DAGER TIL BALLET
FÅ FRAM DET BESTE I DEM RUNDT DEG, OG LA DEM FÅ FRAM DET BESTE I DEG.
Har alle ungdommene koden?
Endre vinkel, Mari. Sett deg på motsatt side, så får du naturlig lys.
-Er alle her? -Jeg prøver å finne det ut. Usikker.
Nå setter vi i gang!
-Ha det gøy. -Kom igjen!
God morgen.
-God morgen. -Hei!
Hvordan går det?
Velkommen til Long Center. Har dere vært her før?
-Ikke jeg. -Ingen av dere? OK.
Jeg ville dele det med dere og gi dere inspirasjon til ballet. OK?
-Kom igjen. -Det høres bra ut.
Jeg tok faktisk noen telefoner, og jeg syns at ballet skal være her.
-Hva? -Fett!
Hva syns dere?
Long Center har utsikt til hele Austin sentrum.
-Herregud! -En liten oppgradering, da?
-Ja! -Ja!
Jeg kunne ikke ha funnet et mer perfekt sted for et skoleball.
-Ser dere for dere at vi danser her? -Ja!
De er så hardtarbeidende og engasjerte. Når jeg ser at de føler seg spesielle,
er det helt klart verdt å gi dem det de fortjener.
Det endrer nok kampånden deres, særlig siden mange ikke kom pga. stedet.
Mange ombestemmer seg nok. Dere må fortelle dem dette:
"Elsker du meg ikke på gårdsplassen, elsker du meg ikke i Long Center."
Greit, folkens. Da går vi inn og begynner å jobbe med pyntingen.
Ja!
-Hallo! -Hei!
-Laget mitt! -Ja!
-Dine medkokker! -Jeg har venta på dere.
Finn dere en plass.
-Alle får ei fjøl hver. -Herlighet.
Jeg har grubla på hvis hjelp jeg trenger for å finne ut hva Navarro-elevene vil ha.
Emilio. Jeg ser alltid hvem andre enn meg som er lidenskapelig opptatt av mat.
Han har mange meninger og ideer. Nå skal jeg gjennomføre dem.
Bryan, Emilio og jeg snakka om… skoleballet.
-Ja. -Når jeg sier det, smiler alle sammen.
Dere gleder dere virkelig. Det er stort.
Vi diskuterte hvilken mat som ville skape en høytidelig stemning.
Jeg har undersøkt litt. En ting som ble nevnt, var flautas.
Det liker du veldig godt. De lages med hvetelefser og er ganske store.
Mens en taquito lages med maislefse,
den er dekadent, men søt. Det er fingermat.
-Passer godt til ballet. For en god idé. -Det var ikke min idé.
Punktum.
Jeg tenkte at det hadde vært fint ikke bare med én eller to, men tre ulike fyll.
Ja!
Vi har kyllingfyllet, som jeg skal forklare, og for osteelskerne
har vi en blanding av oaxaca-ost og cotija, litt som parmesan.
Den er mer kornete, tørrere. Det tilfører salt og smak.
Vi blander inn grønn chilli og den "sunne" bønnestuingen.
Jeg blanda inn pico de gallo. Disse er klare.
Jeg begynner med å sette sammen kyllingvarianten,
og så skal vi splitte og herske og lage alle,
og så skal dere smake på dem og avgjøre om de fungerer på ballet.
Her er kyllingen. Den kan bli tørr, så vi må ha mye vått.
Jeg slenger oppi en rojo-saus. Cæsar-chipotle i adobo.
Krydret som bare pokker, men ikke kjempesterkt.
Så har vi… Vet dere hva dette er?
-Paprikapulver? -Du vet det. Han vet det.
Så har vi oppi litt spisskummen, og så litt hvitløkspulver.
Sa jeg litt? Jeg mente masse. Litt salt. De skal ikke være smakløse.
-Hva føler vi om koriander? -Jeg elsker det.
Det er splittende.
-Noen sier at det smaker såpe. -Det sier søstera mi.
Det er visst noe genetisk. Nå blander jeg bare alt dette.
Kyllingen trekker til seg all sausen.
Her har vi tre fyll. Velg det dere har lyst til.
-Jeg tar kyllingen. -OK.
-Takk. -Jeg er en osteperson.
Nå ruller vi dem sammen.
Legg fyllet dere lager i første tredjedel av lefsa.
Så ruller dere den forsiktig vekk fra dere.
Dere burde ha nok ekstra plass på slutten til å brette denne over.
Legg den flatt, så holder den seg perfekt.
I dag skal vi bruke air fryer, og da bruker vi mye mindre olje.
Jeg sender kurven rundt. Alle kan legge oppi en liten taquito.
Men vi må jo dyppe disse i noe.
Her er en enkel pico de gallo. Takk.
Perfekt.
Hva er yndlingsmaten dere får i skolekantina?
Jeg drar hjem i storefri. Pappa er en dyktig kokk. Så…
Du drar hjem og får varm mat der.
Hva med dere andre? Som må sitte på skolen i storefri.
De fleste elevene har ikke særlig mye penger.
Vi får tilbud om gratis mat.
-Virkelig? -Ja.
Det er altså vanlig her at ungdommer ikke får mat hjemme.
Dette kan være dagens måltid om de ikke får noe annet.
Helt klart.
I nabolaget bor det hovedsakelig latin- amerikanere og folk med dårlig råd.
Det er vanlig at det er seks i hver husholdning.
Alle jobber. Skoleelever jobber. De går på skolen og tar en utdanning.
Når du hører om hvordan livet deres er utenfor skolen,
begynner du å forstå hvorfor skoleballet var så viktig for dem.
Noen av dem går på skolen på fulltid, og så jobber de.
Hjelper foreldrene. Sånt trengte ikke jeg å bekymre meg for da jeg gikk på skolen.
De fortjener noe helt spesielt.
Her har vi den grønne sausen. Her har vi avocado, jalapeños,
litt limesaft, litt løk og bitte litt salt.
Dette er klart.
Godt og varmt.
Vi kan bytte på. Dypp det dere har lyst på.
Jeg smaker først, for å statuere et eksempel. Lag deres egen.
-De ser veldig fristende ut. -Ikke sant? Veldig ferske.
-Jeg fikk en chilli. -Fikk du det?
Ja.
-Ganske god, ikke sant? -Ja.
-Vil elevene bli fornøyd med disse? -Det tror jeg.
Har du spist opp allerede?
Nå skjønner jeg at du elsker mat.
OK. Hva syns du om taquito-ene?
-De er nydelige. -Er du fornøyd?
-Ja. Vi må bare lage noe til veganerne. -Bønnene er bare blanda med pico.
-Helt vegansk. -Det er bra.
-For en omsorg du har. -Ja.
-Du passer på alle, du. -Alle skal bli fornøyd.
Du passer på alle, sørger for å ta hensyn til dem.
-Hvor har du det fra? -Fra mamma.
Hun lagde alltid mat hjemme. Pappa var ikke del av livet mitt.
Det var bare mamma. Det var veldig vanskelig.
En ettermiddag lagde hun flautas. Ikke med kylling, bare med poteter.
Visste ikke at vi hadde dårlig råd.
-Du skulle ikke uroe deg. -Jeg skulle konsentrere meg om skolen.
Hun ville beskytte deg. Du skulle ikke uroe deg.
Da hun fortalte meg det, gråt jeg. Jeg tenkte: "Jøss. Du er fantastisk."
Moren din gjorde det beste ut av det hun hadde.
Det gjør du ved å være del av ballkomiteen
og sørger for en flott opplevelse. Du satt her og tenkte på veganerne.
-Hun oppdro deg godt, mora di. -Takk.
-Hun er veldig kul. -Han tar ikke mat for gitt.
Alle skal få mat. Jeg er så glad i ham.
Den stille skolekantina. Men ikke stille for alltid.
-Tannpirker. -Å!
-Dette blir pent. -Ja.
Herlighet.
Gurimalla!
-Hei! -Hei!
-Ser det ikke fint ut? -Å, herregud, noe så fantastisk!
Jeg vil skjemme bort heltene våre, for de gjør så mye.
De har vært gjennom så mye. Et sorgens kapittel av et år.
Å vite at jeg kan gi dem en gave, et antrekk som får dem til å føle seg bra,
det er veldig viktig for meg.
Ser dere på noe og tenker: "Det er meg?"
-Jeg ser på alt! -Bra. Det var det jeg ville høre.
Dere går for en pyntet, men uformell stil. Det liker jeg. Da kan man leke seg.
Dere skal alle føle dere på deres beste. Skal vi begynne med…
-Gutter! -Ja!
Flott. Dere gutter kan gå for litt mer formelt med dress,
og dere skal gjøre den til deres egen gjennom tilbehøret.
Det er massevis av slips, sokker og silketørklær. Belter.
Hva vil dere formidle?
-Jeg vil bare se bra ut. -Ok. Bra.
Jeg vil se personligheten din. Du skal se tilbake: "Dette var meg, ingen andre."
Jeg kjenner vibben din allerede, Diego. Du sa at du likte blomstermønster. Jeg òg.
Folk har gjort narr av meg på nett i to år på grunn av det.
Men siden du får en skrikende dress, trenger du ikke så mye tilbehør.
Det skal ikke se ut som om det har tørna for deg.
Det er pyntet, men uformelt. Dere kan gå for ulike stiler.
Cocktailkjole eller en innsvinget kjole med kort slep.
Mer tettsittende, nesten pålimt, og så blir den videre nedover i slepet.
OK? Og så har vi…
-Prinsessekjolen. -Det er min vibb.
Den er mye mer formell, men så er den nydelig.
Akkurat som for guttene, så fins det også masse tilbehør for dere.
Dere kan ta den helt ut og føle dere som dere vil.
Vil dere komme og ta en titt, gutter og jenter?
Denne kjolen roper på meg.
Når du vil koordinere farger og trykk,
bør du ta en farge fra trykket og bruke den et annet sted også.
De blå buksene matcher dette hvite godt.
-Elsker det sammen. Bra. -Ja.
Gurimalla…
Det er så fint at de liker klærne jeg valgte ut til dem så godt.
Jeg var redd for at de skulle se dem og tenke: "Nei takk, bestefar."
Tusen takk. Da kan dere prøve dem.
De blir så fine.
OK. Kjør på.
Dette elsker jeg bare fullstendig. Ja!
Du er nydelig, Mari. Skikkelig elegant.
Så kul du ser ut. Ja! Ja!
Når de kommer ut, sier klærne noe om hver og en av ungdommene.
Ja, James Bond!
De ser så fornøyd ut.
Du ser kjempebra ut.
Jeg vil bare at ungdommene skal slå ut håret
og få den minneverdige kvelden de så sårt trenger.
Veldig bra. Veldig, veldig bra.
2 DAGER TIL BALLET
VI LÆRER MER AV DE MINDRE GODE OPPLEVELSENE ENN AV DE GODE.
Velkommen. Beklager at dere måtte vente. Nå er vi her.
Dere skal få noen vanskelige spørsmål.
Hvis dere kan velge én ting dere tar med dere fra videregående, hva er det?
Jeg vil at dere skal ha…
Ha det gøy?
-Planer! -Dere må legge planer.
Nå blir det fint.
-Hei. -Hei, dere!
Jeg vil at elevene skal snakke om tidskapselen.
Disse elevene er seige og tilpasningsdyktige. Det må vi hylle.
-Vet dere hvorfor dere er her? -Nei.
Dere skal til Disney… Nei, jeg tuller.
Skulle ønske jeg kunne gjøre det. Jeg sverger.
Jeg ville snakke med dere fordi… Beklager banningen, lærere.
Dere er faen meg seige!
For denne skolen er historien virkelig viktig.
Det ettermælet dere etterlater handler om seighet og tilpasning,
en del av deres tilpasningsdyktighet. Og da tenkte jeg på tidskapselen.
-Skal dere være med på den? -Selvsagt.
Du sier "Ja, det skal jeg."
Terrengstøvlene mine. Treneren min er helt fantastisk.
Hun fikk meg til å satse mer på skolen.
Jeg ble ansett som en som ikke ville lykkes, men det gjorde jeg.
Jeg klarte det. Så…
Jeg legger oppi cheerleaderskoene.
Hvilke høydepunkt hadde dere, hva var godt under pandemien?
-"Det var ingenting", tenker du. -Ingenting.
For meg var pandemien svært tøff, for jeg mista noen.
Han var på Cuba. Det var onkelen min. Vi kunne ikke dra dit.
Det var kjempevanskelig. På et Zoom-møte.
Hele familien din sitter ved siden av deg og bryter sammen.
Det ble for vondt for oldemor at han gikk bort.
Hun døde dagen før bursdagen min.
Jeg vet ikke hvordan jeg hold ut, men her sitter jeg.
Disse historiene viser senere generasjoner
at vi var her, vi opplevde noe som ingen kunne forestille seg.
Vi klarte oss. Det må med i tidskapselen.
Jeg har en liten oppgave til dere. Nå er jeg læreren.
Jeg vil at dere skal skrive ned noe om hva det siste året har betydd for dere.
I morgen jobber vi med noe. Når vi møtes neste gang,
har dere med dere det dere vil ha i kapselen. Funker det?
-Det er flott. -Pang. Bra. Neste leksjon.
Sånn danser dere på skoleballet. OK?
99-kullet twerka sånn her. Dere var jo der, ikke sant?
Jo, dere var der.
På denne gårdsplassen spiser de lunsj. Her samles de før og etter skoletid.
Uansett hvor du går i løpet av dagen, må du over her.
Ved å renovere denne gårdsplassen og gi neste årskull en ny start
og et sted å henge, blir dette nok engang skolens hjerte. Det blir fantastisk.
Hvor mange har begynt på avgangsoppgaven?
Noen av dere er litt sånn…
Velkommen, elever.
Hei.
-Gurimalla. -Så flott du er.
Hei, alle sammen! Sett deg her. Du setter deg der.
Du setter deg her.
Tyler er kjempeflink. Dere er virkelig i gode hender.
Ja. Kan jeg få deres oppmerksomhet?
Jeg er læreren deres i dag. Kall meg lektor Van Ness.
Jeg tuller bare. Se for dere det, da! Jeg tuller, ja.
Målet med faget "Se fantastisk ut" er
at alle skal føle seg fantastisk på ball. Her har dere noen utrolige stylister.
Dere må fortelle stylisten om dere har bare skuldre,
om dere bruker halterneck, hvilken fasong kjolen har. Skal håret opp? Ned?
Det må dere si når dere skal på noe formelt.
Dere må fortelle om antrekket. Veldig viktig. Alt skal fungere sammen.
-Gleder vi oss til tidenes skoleball? -Ja!
Bra! Bli kjent med folkene deres.
På grunn av fuktigheten har teksturen vært…
-Krøllete? -Ja.
-Jeg vil ha krøller nederst. -Elsker det.
-Ja. -Hva tenker du om fargen?
Jeg har ikke noe imot svart hår. Jeg syns det ser bra ut, men…
Det er fint. Jeg kan lage noen striper ved ansiktet.
Ja.
Denne delen kan jeg farge annerledes, med en brunfarge eller mørkebrun som dette,
men la den gradvis falme.
Slik kan din naturlige hårfarge vokse ut, og så blir det ikke så rart underveis.
Det kan vi gjøre.
-Ja. -Da gjør vi dette.
-Liker du det? -Det høres flott ut.
-Hva skal du gjøre? -Hun lar håret vokse ut fra en bob.
-Ja. -Vi kan legge det over på siden.
-Det tenkte jeg også. -Det blir fint.
-Sånn, men med krøllene. -Nå fikk jeg gåsehud.
-Ja! Ha det gøy! -Kom igjen!
De skal føle seg vakre og selvsikre på håret sitt på ballet,
ikke bekymre seg for det hele tida.
-Ja. -Herlighet.
Så tykt det er. Så tett. Hva vil du gjøre?
-Rette det ut. -Ja, jenta mi.
-Jeg har aldri retta det helt ut. -Kommer mora di til å drepe oss?
-Nei, hun vil… -Er hun med?
Ha det gøy. Glad i deg. Veldig gøy å være her.
Jøss. I dag fikk hele barbererbransjen i Austin bein å gå på.
Alle er kjempeflinke. Hva er planen med håret?
Vi må høre om det. De her er bestevenner.
-Jeg vil ha litt av håret bak. -Halvparten opp, halvparten ned?
-Ja. -Ei jente etter mitt hjerte.
Hvor vil du gå på skole?
-Jeg skal ta et friår, fordi… -Å?
-Ja. -Så europeisk av deg.
-De tar seg gjerne et friår. -Ja.
Jeg må konsentrere meg om meg selv og vokse.
For jeg har vært gjennom mye det siste året.
Jeg flytta til Statene i 2015.
-Jeg fikk fullstendig kultursjokk. -Ikke sant.
Jeg flytta til et land der jeg ikke kunne språket, ikke sant.
Jeg var bare 14, og mange fortalte meg hva jeg skulle gjøre.
Det hvilte mye press over meg for å lære språket. "Gjør sånn, gjør sånn."
Det var veldig vanskelig.
Det er et skikkelig sunnhetstegn at du vet hva du trenger akkurat nå.
Mange ungdommer har hatt en tøff tid, for skolen var et sted de kunne rømme.
Da de kom seg ut og fant venner, kunne de finne seg selv.
Det var der jeg fant meg selv. Når det blir tatt fra deg, er det skikkelig vondt.
Hva gjør du for å gjøre deg selv glad?
Jeg omgir meg med mange folk som faktisk muntrer meg opp.
For eksempel Ali. Før drev vi med drama sammen.
Så kom Emi og jeg nærmer hverandre under pandemien.
-Ikke sant. -Og så var det Mari.
Vi tok handelsfag sammen. Bryan gikk også i klassen til Ms. B.
For ikke å snakke om lærerne, de er virkelig støttende. De er fantastiske.
Jeg ser sammenhengen.
La oss se den nye deg. Tre, to, én.
Jøss. Jeg liker det.
-Sånn! OK! -Ikke sant?
Denne faden, denne avsmalningen.
Stilte du ham spørsmål? Vet du hvordan du får til denne teksturen til ballet?
-Vi skal vaske det, så er vi ferdig. -For håret hans er bare sånn?
Du trakk vinnerloddet. Uutholdelig.
Herlighet, så nydelig det er.
-Nå var jeg fin. -Elsker du det?
Jeg elsker det. Ja.
Jøss.
-Se så ny og fin du ble. -Jeg elsker det.
-Teksturen, hele historien. -Jeg elsker det.
Se på det håret, da!
-Vi elsker det. -Ja.
Om tre, to, én…
Nei, nå får du meg til å gråte. Jeg elsker det.
Herregud.
Det er kjempefint. Takk.
-Er det ikke nydelig? -Jo!
Klar for å se deg selv med rett hår for første gang?
-Ja. -Tre, to, én…
Jøss!
Se på det håret, da.
Se på det håret!
-Er vi klare? Og alle føler seg vakre? -Ja!
De er allerede fantastiske. Men nå er de klar for verden, vennen.
Jobbintervju? Vi fikser det. Skoleball? Absolutt.
Ja!
SKOLEBALLET
KLOKKA SOM DU HØRER, ER LYDEN AV DITT EGET HJERTE.
Se hvor dere går, folkens.
Over hele skolen finner vi gaver fra tidligere avgangskull.
De her har ikke kunnet samle seg og finne på noe.
Jeg ville gjøre noe for dem,
som de kan etterlate som sitt ettermæle for fremtidige klasser.
Tre, to, én…
Å, herregud!
Er dette Navarro?
Herregud! Se for dere å gå her, da! Og nå drar vi, liksom!
Herregud!
GAVE FRA 2021-KULLET
Gå og lek dere!
Se for dere dere selv her. Dere slapper av, har med bøkene deres.
-Under parasollen. -Som på hotell.
-I skyggen! -Palmetre!
Jeg er kjempespent. Nå har dere en egen tidskapsel.
Og alle har gjort leksa si!
Del litt av det dere har skrevet og legg det oppi.
-Hvem vil være først ut? -Jeg er her.
Kom igjen!
Jeg skrev noe der jeg prøvde å være hyggelig mot meg selv.
For det har vært et tøft år. Dette er et lite leketøy jeg har hatt.
Jeg har vært så glad i Godzilla og sånne ting veldig lenge.
Det elsker jeg.
Vi legger den oppi.
-Favorittmunnbindet mitt. Signert inni. -Herregud. Så smart.
"Husk at du er kul. Året har vært tøft, men kjærligheten er tøffere.
Du er like skarp som en sitron."
Kjempebra!
-Se på alle blivende forfattere! -Jeg vet det.
Jeg vil dele noen tegninger jeg tegnet under karantenen.
Å! Jeg elsker det!
Denne var nydelig. Kanskje vi skal beholde den.
Denne erfaringen har vist meg at jeg kan nå målene mine, uansett hva de er.
-Ja, det kan du! -Ja!
Jeg elsker å skrive. Ordenes makt er kraftig.
Det lærte jeg, takket være mine lærere.
Jeg hadde ikke vært her uten lærere som dem.
Nå vil jeg fortsette å utforske verden videre.
-Legg den oppi. -Ja!
Dette var min første sekk.
Den er full av hull, det minner om hvordan jeg behandla meg selv.
"Du aner ikke hva som skjer i dag. Og det er det nyeste ved deg.
Du planla aldri noe i dag.
Det må du få tilbake når du begynner på college." Ja.
Jeg skrev et brev om hele historien min fra dette året.
Jeg takker også dere for at dere sa at det er greit å ikke ha det greit.
Og dette armbåndet… Jeg legger alltid igjen noe på reise.
Dette skal symbolisere at jeg legger fortida bak meg,
og tar fatt på mitt nye jeg.
Jeg tok med en medalje som representerer terrengløp og fotball.
Jeg ville takke trenerne og lærerne som alltid støtta meg og stilte opp.
De ga aldri opp, og det er det livet handler om.
Så flott.
Kanskje alt blir bra i USA likevel. Herlighet!
Jeg vil gjerne at lærerne våre
forteller oss hva dette året betydde og hvor stolt dere er av elevene.
-Vent. -Skal jeg begynne?
Da vi gikk ut i ferie til spring break, kom vi aldri tilbake…
De har vært styrken vår, kjærligheten vår og gleden vår.
Og dere ser opp til oss,
men dere inspirerer oss til å fortsette, til å komme tilbake igjen.
Da dere begynte på linja mi for mange år siden,
så sa dere lite. Visste ikke om dere likte meg.
Hva var galt med meg, lurte dere på. Sjørøverdrakter, kostymer og sprø ting.
Dere tok meg for den jeg var.
Jeg trengte ikke å være en annen, bare meg, akkurat som jeg var.
Dere aner ikke hvilken gave det var for meg.
Dere vet at jeg forlot noe jeg elska, nemlig filmbransjen,
men så fant jeg noe å elske høyere.
Dere er en fantastisk gjeng. Vi som er lærere her, er så glad i dere.
Dere fikk meg til å gråte. Å, så sint jeg er på dere nå.
Jeg er så glad i dere.
Tanny gråter aldri! Han gjør ikke det!
Det er bare så vakkert.
Dere er så glad i lærerne deres, viser dem så mye respekt.
Som voksne tror jeg at vi ofte tar dette for gitt.
Så fint å se båndet mellom dere og ungdommene.
Det er så fint å se hvor høyt dere verdsetter det lærerne gjorde for dere.
Dere har vært gjennom mye dette året, men dere er ennå sterke. Imponerende.
Hvem vil ha den ære å avslutte kapittelet?
-Vi gjør det sammen. -Alle?
Gjør det sammen.
En gang viking, alltid viking!
-Boksen! -Sånn, ja!
Jeg håper bare at de forstår styrken de har i seg.
Alle får kaste jord!
At de kom seg gjennom noe så vanskelig, at de husker det
hver gang de møter en utfordring videre i livet.
Men i kveld, på skoleballet,
så må de bare ta fullstendig av!
Etter alle de vakre budskapene er det tid for ball.
Ja. Nå er det tid for å danse, vennen!
Er det tid for skoleball, eller?
-Nå stikker vi. -Vi stikker!
Kom igjen!
-Glad i dere! -Glad i dere!
-Ha det! -Ha det!
SKOLEBALL!!!
EN KVELD SOM VIL BLI HUSKET
-Nå er det skoleball, dere! -Ja!
Snurr meg denne veien. Å ja!
-Her, Bobby. -Ja!
-Vi danser, alle fem. -Herlighet. Dere, altså.
Dette er fint.
Føles det ikke bra, Jackie?
-Blir vi ballets konge og dronning? -Ja!
-Kan vi se på ballet? -Greit. Nå skrur jeg på.
Hvorfor kyssa du skjermen?
Kjempekult. Har aldri vært her før.
Herregud!
Så fint!
JA, JENTA MI
-Fett. -Herregud!
Dere vet at vi elsker gavekurver. Spennende.
Seriøst!
Jeg elsker at de fikk iPads fra Apple. Veldig kult.
Nå er de i ferd med å bli voksne. De trenger dem.
Kendra Scott! Dette er…
Nå tuller du vel.
Herregud, så fine de er.
Herregud!
-Herregud. -For en fin stein.
Var den ikke fin?
De har et eget greenroom til å gjøre seg klare i. Veldig gøy.
Jeg elsker horchata.
La oss nyte det beste skoleballet i Navarros historie.
Kjempefint! Jeg elsker det!
Greit.
-Se på dem, da! -Ja!
-De er kjempefine. -Så yndige de er.
Se på dem, da!
Herlighet. Se på deg!
Arely leker ikke butikk. For en sminke!
-Den ferskenfargede kjolen? Nydelig. -Så fine dere er!
Se på Tara! Så dere smokingen hennes?
Så fine vi er!
-Jeg gråter! -Dette er foreldrene deres.
Er det foreldrene? Oi! Jeg trodde det var venninna. Jøss.
Krøllene er fine. Sminken er flott. Eller hva?
-Takk! -Bra jobba med stylingen, Tanny!
-Takk. De er kjempefine. -Nå gjør vi oss klar til ballet!
Gjør det!
Det er DJ Mel. Han var DJ for Obama-familien.
-Takk, sir. -Der er alle matvognene.
-Et 360-kamera! -Gurimalla!
Sunwalk, ikke moonwalk.
Nå får DJ Mel opp stemninga!
Ja.
Hører dere meg, dere på skoleballet?
Ballets dronning fra 2020-kullet er Natalie!
Ja!
Den nye ballets konge er…
Emilio!
Ja! Ja!
Skoleballet var herlig. Det overgikk alle mine forventninger.
Dette var tidenes beste kveld.
Jeg føler meg fantastisk. Dette har vært mitt livs beste kveld.
Takk, Fab Five, for at dere hjalp oss med å arrangere et kjempefint skoleball.
Jeg håper at ungdommene går videre i livet
og husker hvordan livet var under det vanskelige sisteåret.
Forhåpentligvis oppmuntrer det dem til å leve livet fullt ut.
Og uansett hva som skjer i morgen eller hva de planlegger videre,
så vil de alltid huske denne kvelden.
Det har vært en ære å hjelpe ungdommene med å gjennomføre kvelden.
De står virkelig på. De er engasjert.
Dette er bare den første av mange fantastiske ting de skal gjøre i livet.
De har opplevd et av tidenes vanskeligste år,
og det slutta med en kveld de aldri glemmer.
-Skål for skoleballet! -Jepp.
-For skoleballet! -Ja!
#QEHIPTTIPS
LA MINNENE DINE VARE EVIG
Du og kjæresten gjorde noe helt spesielt. Du vil ta vare på blomstene.
Heng dem på et tørt og kaldt sted i to uker.
La bladene tørke. Så sprayer du hårspray på dem.
Da holder blomstene seg veldig lenge,
samtidig som du tar vare på minnene fra kvelden.
Ikke sant? Vi hadde det jo så fint.
Jeg er singel.
Ok, mine små. Kyss og klem fra meg til dere.
Vi ses neste gang. Adios!
Tekst: Fredrik Island Gustavsen