SERIÁL NETFLIX
Řešme ples.
Jo? Ples je příští víkend.
Pokud jste ho nepotvrdili,
tak to prosím udělejte a na pozvánku odpovězte, ano?
Neviděli jste film The Prom?
Našel někdo inspiraci na Pinterestu nebo jinde
a má nápad na barvy nebo nějaké jiné návrhy?
Můžete to napsat do chatu nebo to říct nahlas.
Nezapomeňte, že je to ples pro všechny. Takže…
CENTRÁLA ÚŽO PĚTKY
Chytíš jednu do pusy?
Tak jo.
Raz, dva…
Pojď dál. Vítej v našem skromném příbytku.
Páni.
- Hele. To je boží, co? - Panejo, to je krása.
Není to supr?
Jmenuju se Tara Bordeauxová. Žiju v Austinu.
Učím média, filmová umění a design
na Navarro Early College High School.
V Navarru nabízíme i obchodní obory.
Máme třeba kosmetiku, máme elektrikáře.
Studenti vyjdou s maturitním vysvědčením
nebo jako diplomovaní specialisté.
- Ahoj. - Ahoj.
- Jak to jde?
- Ahoj. - To je moje kamarádka.
To je Tara, vedoucí cinematiky na Navarro High School
a učitelka roku 2018 v Texasu.
- V celým státě? - Ano.
- Páni. - No tak.
- Paráda. - Boží.
Taky jsi šéfkou plesové rady
a my tento týden zařizujeme ples!
- Jé! - A dost!
Posaď se a udělej si pohodlí.
Dobře.
Chci vědět, proč potřebuješ naši pomoc?
Chci k vám nominovat školní plesovou radu.
Potřebujeme s plesem pomoct. Hodně.
Máme na uspořádání týden, protože kvůli covidu
nám ho povolili až teď.
Naše škola má dvůr, kde se obvykle všichni scházejí.
Kvůli covidovým omezením musíme mít ples venku,
takže se bude konat na našem nádvoří.
Na pronájem jiného místa nemáme peníze.
Děti se těší, ale jsou i trochu zklamané,
protože se bojí, že to bude trapárna.
Bude to poprvé, co se studenti uvidí
kvůli covidu. Že jo?
Většina jo. Pár se možná vidělo na zkouškách.
Ale jinak se děti neviděly.
Jak prožily minulý rok?
Máme úplně prázdný kampus.
Jedno z dětí říkalo, že je to jako při apokalypse.
Když přijdete, všude je prázdno.
- Jo. - Nevidíte kámoše.
Když přijdou, jsou tam vlastně sami.
Jo.
V kampusu je jenom pár lidí,
a oni jsou už čtvrťáci a vůbec spolu nejsme.
Nemají ze školy stejné zážitky jako my.
Vidíte jenom černé okýnko na Zoomu s něčím jménem.
Asi jen 10 % studentů se letos vrátilo do kampusu osobně.
Mnoho ostatních zůstalo doma.
Spousta dětí je v depresi, protože se cítí sami.
Nemáte kamarády ani učitele.
Každý den je úplně stejný, jenom se přihlásíte do systému,
pak máte monotónní a virtuální výuku online,
nemáte žádné sociální kontakty,
nevídáte vrstevníky ani učitele.
Těším se na radu plesu. Jací jsou? Kolik je tam lidí?
Sedm studentů.
Jak to propagovat? Jak si zajistíme dobrou účast?
Spousta lidí říká, že to bude trapárna a že nepřijdou.
Ani se jim sem nechce, protože to bude na dvorku.
Jo. Je to těžké, protože nemáme peníze ani sponzory,
nepořádali jsme žádný sbírky, nic takového.
Takže to je těžké.
- Musíme se snažit. - Jo.
- To jo.
Musíme z toho udělat památnou noc.
Arely je naše předsedkyně. Nedávno se přistěhovala do země.
Je taková tichá, skoro plachá.
Ani jsem nevěděla, že má ráda filmy a tak. Hodně se snaží.
Máme tu jeden stánek s ledovou tříští, ale je fakt skvělá,
a pokud se vejde do rozpočtu… Asi ne, ale přeju si to.
Emilio, je náš spolupředseda.
Učí se u nás na elektrikáře.
Je to skvělý kluk, plný energie.
Růže jsou pěkné, ale na stoly
by se mi víc líbily hortenzie a tulipány.
Diego je teprve ve třeťáku, ale bude maturovat dřív.
Je hrozně kreativní.
Bryan je skvělý sportovec.
Spojuje se s lidmi.
Vždycky vás dokáže překvapit.
Co jsou jedlé potřeby?
Tím asi myslí nádobí.
Jo.
Tohle je Emilia.
Je to skvělá spisovatelka.
Píše poezii ve španělštině.
Jsou bílé nebo žluté?
- Musíme pracovat s tím, co máme. - Jo.
Ali je spolukapitánkou roztleskávaček, takže na plese řeší,
jaký bude design.
Mari se stará o komunitní akce.
Je to studentka, které když dáte jakýkoliv úkol,
vloží do řešení všechno.
- V naší škole je 90 % Latinos. - Dobře.
Díky tomu jsme jedineční, máme hluboké a úžasné tradice.
Jsme jedním z nejrůznorodějších kampusů tady.
Máme tu imigranty z mnoha zemí.
Někteří studenti mají i více prací, aby pomohli rodinám.
Potýkají se s nejrůznějšími překážkami,
učí se nový jazyk, kulturu,
a škola je takový jejich druhý domov.
Dneska mají schůzku s paní Keyserovou, sponzorkou,
aby naplánovali, co udělají a jak si to dají dokupy…
Takže tam je překvapíme?
- Doufala jsem, že… - Jo!
ČTYŘI DNY DO PLESU
SÁM TO NEZVLÁDNEŠ.
DOMOV VIKINGŮ
PLES 29/5 19 - 23
Jsme tady!
Je to nostalgie a to tam ještě nejsem.
Potřebuju omluvenku.
Kancelář je tady.
Hlavní budova je tudy.
Škola působí dost smutně.
Všichni jsou doma a pracují online.
Jsem vděčný za svůj čas na střední.
Nezažili jsme pandemii a mohli jsme být pořád spolu.
To jim určitě chybí.
Oblouk z balónků, jaká barva?
Fialová, modrá… Jo, studené tóny.
Ahoj, lidi.
Přivedla jsem pomoc.
Panebože!
Co… Hej, parádička.
- Ahoj, všichni. - Jak je?
Vy jste plesová rada, že?
Rád vás všechny poznávám.
Co tu tak sedíte na točících židlích?
Máte nějaké zastřešující téma?
Památná noc.
Myslím, že ročník 2021 si před maturitou zaslouží památnou noc.
- Ano. - Jo.
Jaké to je, moct dělat ples?
Loni se to totiž nesmělo.
Dostal nás covid. Zažili jsme spoustu stresu a neměli žádnou morálku.
A tak se všichni těšíme, že budeme moct na rok 2021 vzpomínat i v dobrém.
Ukážete nám školu?
- Jo, dáte nám prohlídku? - Miluju je.
Vpřed.
Jdeme.
Pojďme na dvůr.
- Tady se bude ples konat. - Jo.
Třeba by to šlo vykouřit šalvějí.
Budeš potřebovat hodně šalvěje.
Vykouříme to a trochu ořežeme stromy.
Nádvoří je srdcem školy, ale moc jako srdce nepůsobilo.
Byl to spíš takový školní prd a to není dobrý.
- Jo. - Vypadá to tak vždy?
- Ne… - Ano.
Je to kvůli covidu.
- Jo. - Normálně je tu plno.
- Lidi se tu scházejí, obědvají. - Jasně.
Tohle je naše časová schránka.
Co?
Čekal jsem spíš malou krabičku na zakopání.
Tohle je historie bůhví kolika let…
- Aspoň 30 let do minulosti. - Jo.
Třicet let do minulosti. To je super.
- Jo. - To jo.
Jaké to bylo, učit se z domova?
Pořád neznám většinu spolužáků z hodin,
protože se vidíme jen jako černý obdélník se jménem.
Moje známky i vztahy dostaly zabrat. Vůbec se nevídám s přáteli.
Je toho moc.
Nemám žádné zážitky ze čtvrťáku, jaké znáte z filmů a seriálů.
Jsem z Mexika.
Chci mít příležitost říct rodině v Mexiku,
že jsem šla na maturiťák, víš?
- Jako z televize. - Ano.
Maturiťák je je pro některé studenty poslední šance
setkat se s kamarády a učiteli.
Chci pochopit, proč je to tak důležité.
- Tenhle čtvrťák byl náročný. - Dobře.
A hodně jsme toho ztratili,
takže si myslím, že si zasloužíme oslavit aspoň něco.
- To je fakt. - Jo.
A co ty, Diego?
Budu maturovat dřív. Je mi jenom 16.
A jelikož jsem se pro to rozhodl, přišel jsem o hodně čtvrťáckých zážitků.
Dobře.
Takže chci mít něco, na co si budu ze čtvrťáku pamatovat.
Je zajímavé, že podle toho, jak jste mluvili předtím
a jak mluvíte teď,
pro vás tím plesem něco končí. Škola.
Já to vidím jako znovuzrození.
Je to poslední okamžik, kdy slavím, čím jsem si prošel,
prociťuji to, a stávám se někým jiným,
a ten někdo je skvělej.
Tak bych to viděl. Tak jo.
Říkáte: „Sbohem, bývalý živote. Teď sleduj, jak se rozletím.“
TECHNIKA
Kdo vás bude na ples česat?
My navzájem.
- To je boží. - Učešem se navzájem.
Už dlouho se stříhám sama.
Kadeřnice z kuchyně.
- Přesně. - Což je fajn.
Ale loni při pandemii jsem si poprvé nabarvila vlasy.
Byla to barva z drogérky.
Spálila sis je?
Jo. Měla jsem vlasy hrozně suché.
Vůbec nevím, jak budu na plese vypadat.
Protože nebyl jistý.
Bojíte se, že ho uspořádáte, a pak nebude moct být.
Jo.
Na téhle paži mě mrazí, protože jsem nadšený,
a na téhle mě mrazí, protože jsem nervózní.
Máme čtyři dny.
- Jo. - Co to má být?
Musíte mi něco slíbit.
Co si nejlepší kámošky nikdy nedovolí?
Barvu z drogérky.
Díky.
- Bude ten ples pecka? - Bude!
Budeme vypadat absolutně božsky?
Budem!
Panebože.
Dobře, Emilio. Bryane. Ples.
Proč se tak těšíte?
Chci tam mít dobré jídlo.
Co tam chcete mít? O čem sníte?
Musí být slavnostní. Speciální.
- Asi flautas. - Flautas.
- To je něco jako taquito? - Jo.
- Je to svinuté a křupavé? - Jo.
Jo. Malé a roztomilé, chápeš? Nic obrovského, co…
Je to elegantní akce.
Všichni budou v nóbl šatech, chceš něco malého,
něco vlastního, jen na zakousnutí a možná s omáčkou?
- Páni, to zní skvěle. - Až mám hlad.
Kde se vzala tvá láska k jídlu?
Láme to ledy.
Myslím, že to lidi spojuje.
Nejlepší rozhovory se dějí u stolu, i když jídlo není.
Co je to za zvláštní místnost?
- Je to Zlatý sál. - Jo.
Jsou tu naše staré ročenky a všechno.
V tomto pokoji najdeš váš odkaz.
Jaký odkaz zanecháte vy?
Vím, že předtím jste mluvili o časové schránce.
Budete ji taky připravovat?
Snad dostaneme šanci do ní něco nachystat.
To, čím jste se spolužáky v průběhu pandemie prošli…
To nezažila žádná jiná generace,
možná jen ta z období hospodářské krize
pochopí, jaké to je,
když lidí společně něčím projdou.
Odkaz, který chce moje generace zanechat,
je, že jsme přežili pandemii.
Neprožili jsme to, co čtvrťáci normálně zažívají.
A myslím, že právě proto mluvíme o plese tak vážně.
Jste připraveni na nejlepší ples?
Jo!
- A pokřik? - Jednou Viking, vždycky Viking.
To je náš slogan.
Jednou Viking…
Vždycky Viking!
Fajn, nachystáme vám báječnej ples!
Na maturiťák se prostě nezapomíná.
Chci, aby se děti cítily tak, jak se cítit chtějí.
Aby až se za 30 let podívají na fotky,
zavzpomínají s láskou
a pochopí, proč si vzali, co si vzali.
Když jsem přišel, myslel jsem, že stačí
najít pár super food trucků,
aby to byla velká párty,
ale když jsem potkal studenty,
pochopil jsem, jak je ples důležitý.
Chci, aby děti měly nezapomenutelný zážitek,
prožily pocity přátelství a radosti, tancovaly a dělaly si vzpomínky.
Přišly o rok vzpomínek.
Chceme se ujistit, že si z této noci odnesou jen ty báječné.
Vzpomínky na vzpomínkách.
Boty na botách, dárky na dárcích. Dárkové tašky?
Tahle škola je plná odkazů,
ale žádná jiná třída nezanechá odkaz jako tato.
Dvorek je úžasné místo, kde se děti mohou scházet a svačit,
ale rozhodně bych tam nechtěl mít maturiťák,
není to vhodný prostor.
Chci najít prostor, který je nadchne,
a prožijí památnou noc.
TŘI DNY DO PLESU
VYTÁHNI Z OSTATNÍCH TO NEJLEPŠÍ
A NECH JE, ABY VYTÁHLI TO NEJLEPŠÍ Z TEBE.
Máte všichni kód, který potřebuje kód?
Mari, změň úhel, otoč se.
Podívej, co dělá to světlo.
- Víš, jestli jsou tu všichni? - Zjišťuju to. Nevím.
Tak do práce.
- Užijte si to. - Jdeme na to!
Dobré ráno.
- Dobré ráno. - Ahoj.
Jak se máte?
Vítejte. Už jste tu někdy byli?
- Já ne. - Nikdo? Dobře.
Chci vám to ukázat a nabídnout inspiraci na ples. Jo?
- Jdeme. - Zní to dobře.
Obvolal jsem pár lidí
a ples by měl být tady.
- Co? - Paráda.
Co myslíte?
Z Long Center je výhled na centrum Austinu.
- Panebože! - Lepší než dvorek, ne?
- Ano! - Jo!
Neexistuje lepší místo, kde uspořádat ples.
Vidíš nás tančit?
Jo!
Jsou odhodlaní a tvrdě pracují.
A vidět, že se cítí výjimeční,
stojí za to jim dát, co si zaslouží.
Myslím, že tohle hodně pozvedne morálku,
protože hodně lidí kvůli místu nechtělo přijít.
A teď si to zase rozmyslí.
Musíte jim říct:
„Když mě nemáš rád na dvorku, nebudeš mě mít rád ani tady.“
Paráda!
Tak jo. Pojďme dovnitř a začneme plánovat výzdobu.
Jo!
- Ahoj. - Ahoj.
- Můj tým! - Ano!
Kuchaři.
Čekám tu na vás.
Zaujměte prosím svá místa.
- Každý dostane prkno. - Jé.
Zjistil jsem, koho potřebuju,
aby mi pomohl s menu na tento týden,
a je to Emilio.
Vždycky si všimnu, když je někdo posedlý jídlem jako já.
Má svoje názory a spoustu nápadů a já mu je splním.
S Bryanem a Emiliem jsme mluvili
o plese.
Ano.
Líbí se mi, jak se usmíváte, když to řeknu.
Fakt se na to moc těšíte. To je velký.
Bavili jsme se o dokonalém jídle,
aby to byla sváteční hostina.
Udělal jsem průzkum. Hodně jsme řešili flautas,
které máš rád.
Dělají se z tortil a jsou dost velké.
Ale taquito se dělá z kukuřičných tortil,
které jsou malé a dají se jíst prsty.
Jo. Na ples je to skvělý nápad.
Nebyl to můj nápad.
Tečka.
Líbily by se mi ne jeden, ne dvě, ale tři…
- Jo! - …různé náplně.
Ano!
Budeme mít kuřecí, což trochu vysvětlím,
a pro milovníky sýra
se směsí sýrů oaxaca a cotija, který trochu připomíná parmezán.
Je trošku drsnější a sušší a dodá jídlo chuť a slanost.
Máme tu zelené chilli a nakonec i zdravé fazole.
Připravil jsem salsu pico de gallo.
Začnu s tím, že seskládám kuřecí verzi,
a pak ve stylu rozděl a panuj uděláme zbytek,
a vy nakonec vše ochutnáte
a řeknete, jestli se na ples hodí.
Takže kuřecí.
Kuře bývá suché, takže potřebujeme mokré přísady.
Přidám tam pálivou červenou omáčku.
Chipotle a adobo.
Je to dost pálivý, ale ne agresivně.
A pak tu máme… Znáš to?
- Paprika? - Jo.
On to zná.
A ještě trošku kmínu
a sušeného česneku.
A tím trošku myslím hodně.
Trochu soli, aby to nebylo plané.
A co říkáte na koriandr?
Miluju ho.
Je polarizující.
- Někomu chutná jako mýdlo. - Mojí ségře.
Fakt? Očividně je to v genech.
Všechno to v podstatě jenom smíchám
a kuře do sebe natáhne tu omáčku.
Máme tři různé náplně, tak si vyberte, co chcete.
- Beru kuře. - Dobře.
- Díky. - Já jsem sýrová.
Sýrová.
A pěkně je stočíme.
Vezměte si svoji náplň a dejte ji na první třetinu placky.
A zatočte to pomalu směrem od sebe
a na konci by vám mělo zůstat dost místa položit to na tuhle část,
takže to bude ležet perfektně na plocho.
Fajn. Dáme to do horkovzdušné fritézy, ať to není tak mastné.
Pošlu košík dokola,
abyste si tam mohli dát každý své taquito.
A musíme to do něčeho namáčet.
Máme klasické pico de gallo.
- Jo. - Díky.
Perfektní.
Co máte v kantýně nejradši?
Já chodím obědvat domů.
Táta je skvělý kuchař, takže…
Chodíš domů, kde máš čerstvě navařeno.
- Jo. - A co vy ostatní?
Kdo obědváte ve škole.
Většina našich studentů je ekonomicky znevýhodněná.
Takže nám nabízejí obědy zdarma.
- Vážně? - Jo.
Takže je tu běžné,
že děti nemají doma jídlo.
A tohle může být hlavní jídlo dne, pokud už nic nedostanou.
Přesně.
V naší čtvrti žije hlavně Latino komunita a ekonomicky slabší lidé.
V mnoha domácnostech je třeba i šest lidí,
všichni pracují, studenti pracují,
chodí do školy a musí maturovat.
Když zjistíte, jaký život vedou mimo školu,
pochopíte, proč je pro ně ples tak důležitý.
Někteří chodí do školy, chodí do práce
a pomáhají rodičům.
Já se o to na škole starat nemusel.
Zaslouží si něco výjimečného.
Tady je zelená omáčka.
Je z avokáda, jalapeños,
limetkové šťávy, cibule a špetky soli.
Takže to bychom měli.
Je to pěkně horké.
Budeme se střídat, namočte si, co chcete.
Já půjdu příkladem a vy si to můžete udělat podle sebe.
Vypadá to strašně lákavě.
Že? Je to svěží.
- Já tam mám chilli. - Je tam?
Ano.
- Dobré, co? - Jo.
Bude to ostatním chutnat?
- Určitě. - Jo.
Už to máš v sobě?
Tak poznám, že miluješ jídlo.
Tak jo. Co říkáš na ty taquitos?
- Jsou vynikající. - Jsi spokojený?
Jo. A potřebujeme něco pro vegany.
Fazolová náplň je jen s pico.
- To je veganské. - Tak jo.
- Myslíš na ostatní. - Jo.
Staráš se o všechny.
Všichni by se měli dobře najíst.
Dáváš si pozor, aby bylo postaráno o všechny.
Odkud to máš?
Od matky.
Vždycky doma vařila, ale neměli jsme tátu.
Byl jsem jenom s mámou a to bylo velmi složité.
Jednou dělala flautas, ale ne s kuřetem, jenom s bramborama.
Nevěděl jsem, že máme málo peněz.
- Nechtěla, aby ses bál. - Kvůli škole.
Chtěla tě chránit, aby ses o takové věci nemusel starat.
Když mi to řekla, rozbrečel jsem se.
Říkal jsem si, jak je skvělá.
Tvá máma dělala to nejlepší,
a ty to děláš taky v plesové radě,
aby si všichni odnesli skvělý zážitek.
Sedíš tady a ptáš se, co budou jíst vegani.
Máma tě vychovala dobře.
- Díky. - Jo.
Je skvělá.
Nebere jídlo za samozřejmost.
Chce, aby se najedli všichni.
Je to supr kluk.
- Tichá kantýna. - Jo.
Nebude tu ticho pořád.
Párátko.
Bude to pěkné.
Jo.
Panebože.
Panebože!
- Ahoj. - Ahoj.
Není to hezké?
- Je! - Ježíši, to je paráda.
Chci naše hrdiny rozmazlit, protože toho dělají tolik.
Už toho tolik prožili. Tenhle rok byl rokem bolavých srdcí.
A to, že jim můžeme něco dát,
aby vypadali a cítili se skvěle,
to je pro mě důležité.
Už vám něco padlo do oka?
- Mně padlo do oka všechno. - Fajn, to chci slyšet.
Ples bude poloformální, což je super,
protože s tím se dá hodně hrát.
Chci, abyste se všichni cítili co nejlépe.
Začneme s…
S klukama.
Jo.
Bezva.
Pro vás kluky tu mám formálnější obleky
a chci, abyste si vybrali vlastní doplňky.
Mám tu pár kravat, ponožek, kapesníčků a taky opasky.
Rozhodněte se, co chcete sdělit.
- Chci vypadat dobře. - Fajn.
Chci vidět vaši osobnost a abyste si řekli:
„To jsem byl já a nikdo jiný.“
A já už vím, jaký jsi, Diego.
Říkals, že máš rád květiny. Já je miluju.
Dva roky zpátky si ze mě lidi kvůli tomu utahovali.
Ale tvůj oblek bude výrazný,
takže nepotřebuješ tolik doplňků.
Nechceš vypadat, že ses zbláznil.
Holky, bude to poloformální, takže si můžete vybrat různé siluety.
Třeba koktejlky nebo mořskou pannu.
Je to úzké, úplně na tělo,
a pak se to rozšíří jako rybí ocas.
Dobře? A pak máme…
princeznovské.
To jsem já.
Je to dost formální, ale taky nádherné.
A taky tu mám spoustu doplňků i pro vás, holky.
Můžete si vybrat, co chcete, abyste byli sví.
Takže podíváte se na to?
Tyhle šaty mě volají.
Když chceš pracovat s barvou na potisku,
vezmi si barvu z toho potisku
a použij ji někde jinde. To je nejlepší.
K té bílé by se hodily modré kalhoty.
- Skvělá kombinace. - Jo.
Panebože…
Je super, že vidím, jak jsou ze všech těch šatů,
co jsem vybral, celí nadšení.
Byl jsem nervózní, že řeknou:
„Tohle si teda neoblíknu, dědku.“
Díky moc. Vzadu si to můžete vyzkoušet.
Budou v tom vypadat úžasně.
Tak se ukažte.
Jsem nadšený.
Ano!
Mari, vypadáš nádherně.
Úplně chic.
Elegantní.
Ano!
Když vyšli, oblečení o nich hodně vypovídalo.
Ano, Jamesi Bonde.
A vypadají v tom spokojeně.
Diego, vypadáš skvěle.
Chci, aby se tyhle děti uvolnily a skvěle bavily
a zažily památnou noc, po které touží.
Nádhera.
DVA DNY DO PLESU
Z HORŠÍCH VĚCÍ SE NAUČÍME VÍC
NEŽ Z TĚCH DOBRÝCH.
Vítejte, lidi. Omlouvám se za čekání, ale už jsme tu.
Teď vám položím složitou otázku.
Řekněte mi jednu věc, kterou si chci, abyste si odnesli ze střední?
Chci, abyste měli…
Dobré časy?
- Plány! - Musíte plánovat.
Hele, už to bude.
SPRÁVA
Ahoj.
- Ahoj. - Nazdar.
Chci, aby si studenti popovídali o časové schránce.
Tito studenti jsou silní a my to musíme oslavit.
- Víte, proč tu jste? - Ne.
Pojedete do Disney… Ale kdepak.
Dělám si srandu. Kéž by to šlo. Hned bych tam jel.
Chci s vámi mluvit, protože… Pardon za výrazy.
Protože jste sakra drsní.
Fakt, myslím, že tahle škola má velký odkaz,
a ten váš je součástí vaší síly,
je součástí vaší odolnosti.
Přemýšlel jsem nad tou časovou schránkou.
Zúčastníte se toho všichni?
Jistě.
„Já taky.“ Jako hrdinové.
Napadly mě běžecké boty. Moje trenérka je skvělá.
Donutila mě věnovat se víc učení,
protože mě měli za někoho, kdo to nedá, ale já to dal.
Zvládnul jsem to. Tak…
Já tam dám roztleskávačské boty.
Jaké hezké a radostné chvilky jste během pandemie zažili?
- Prý nic nebylo. - Ne, nic.
Pro mě byla pandemie tvrdá, protože jsem někoho ztratila.
Byl na Kubě a byl to můj strýček.
A my tam nemohli jet.
- Jo. - Bylo to strašně těžké, všechno na Zoomu.
A brečí tam s váma celá rodina.
Moje babička tu bolest z jeho smrti nezvládla
a umřela den před mými narozeninami.
Nevím, jak jsem to zvládla, ale jsem tu.
Jo.
Tyhle příběhy budoucí generaci řeknou:
„Byli jsme tu, zažili jsme něco nepředstavitelného
a dokázali jsme to.“ To musí jít do časové schránky.
Mám pro vás malý úkol.
Jsem profesor.
A chci, abyste mi sepsali všechno,
co pro vás loňský rok znamenal.
Až se uvidíme zítra, něco zkusíme. A vy všichni
budete mít něco do schránky. Šlo by to?
Je to super.
Fajn. A další lekce.
Takhle to na plese rozjedete, jasný?
V roce 99 jsme takhle twerkovali. Jo.
Vy jste tam byly.
Na tomhle dvoře lidi obědvají.
Scházejí se tu před a po výuce.
Ať přes den jdete kamkoliv, jdete přes tohle místo.
Zrenovovat dvorek a umožnit třídě nový začátek
a vytvořit z tohohle místa nové srdce celé školy, kde se scházet,
bude skvělé.
Kdo už se učí na zkoušky?
No, vidím, že se všichni tváříte…
Vítejte, studenti.
Ahoj.
- Bože! - Sluší ti to.
Ahoj, všichni. Posaď se sem.
To je tvoje křeslo.
Tyler je skvělej. Budeš v dobrých rukách.
Ano.
Věnujte mi pozornost.
Dneska jsem váš učitel, profesor Van Ness.
Dělám si srandu. Umíte si to představit? To ne.
Cílem této skvělé lekce je,
abyste se všichni cítili na plese skvěle. Jsou to skvělí stylisti.
Postarají se o vás.
Jenom jim řekněte, jestli máte šaty bez ramínek
nebo vázání za krk, jaké máte šaty.
Jaké to bude s vlasy nahoře.
Prostě co stylistovi řeknete, když jdete na akci.
Musíte říct, co si oblečete. To je důležité.
Musí to k sobě ladit.
Těšíte se na nejlepší maturák?
Jo!
Jo. Tak se seznamte.
Je to zvláštní, kvůli vlhkosti se mi vlasy…
- Kroutí? - Jo.
- Chtěla bych dole vlny. - Super.
- Jo. - Co říkáš na tu barvu?
Nevadí mi mít černé vlasy.
Je to hezké, ale…
Je to hezké.
Prosvětlím ti to kolem tváře.
Jo.
Tuhle část bych mohl ztmavit
a dát semi-permanentní tmavě hnědou sem,
ale tady to zesvětlit.
Pak ti to může odrůstat na přirozenou barvu
a nebudeš mít trapný odrosty.
To by šlo.
- Ano. - Pojďme na to.
- Tak co? - Zní to fajn.
Co budeš dělat?
Nechává si narůst vlasy z mikáda.
Jo.
Napadlo mě to položit na bok…
- Mě to taky napadlo. - Bude to super.
Takhle, ale pořád má vlny.
Mrazí mě z toho.
- Jo. Bavte se. - Jo.
Chci, aby byli krásní
a cítili se v účesech sebejistě a nestrachovali se co vteřinu.
- Ano. - Panebože.
Ty je máš ale husté.
Tak co uděláme?
- Silk press. - No super.
Nikdy jsem je neměla rovné.
Nezabije nás tvoje mamka?
Ne, ona chce…
- Souhlasí? - Jo.
Tak se bavte. Miluju vás a jsem nadšenej.
Holiči z Austinu se dneska předvádějí.
Všichni jsou tak nadaní.
Co plánuješ s vlasy?
Povídej. Jsou to nejlepší kámošky.
Chci je mít trochu rozpuštěné dole.
Takže půl na půl?
- Jo. - Holka, máš vkus jako já.
Kam půjdeš na školu?
- Beru si rok volno, protože… - Fakt?
- Jo. - Jak evropské.
- Oni si tam pauzu dávají. - Jo.
Musím se zaměřit na sebe, rozvinout se,
protože loni to bylo fakt složité.
Do Států jsem přišla v roce 2015.
- Zažila jsem kulturní šok. - Jasně.
Stěhovat se do země, kde ani neumíte tamní jazyk.
Jasně.
Je vám 14 a lidi vám říkají, co máte dělat,
hodně na vás tlačí naučit se jazyk.
„Udělej tohle, tamto.“
A bylo to fakt těžké.
Moc se mi líbí, jak víš, co potřebuješ…
- Jo. - …udělat.
Spousta dětí zažívá hrozné časy, protože škola byla jejich útočiště.
Dostat se z domu, najít si kamarády, v tom se našli.
Já se v tom našel.
A když vám to vezmou,
je to strašlivé.
Co děláš, aby sis udělala radost?
Mám kolem sebe spoustu lidí, co mě rozveselí.
Třeba Ali. Hrály jsme spolu v divadle.
A s Emi jsme se za pandemie sblížily.
- Jasně. - A s Mari.
Měly jsme spolu obchodku.
A Bryan na ty hodiny chodil taky.
A to ani nemluvím o učitelích a jak nás podporovali.
Jsou báječní.
Vidím v tom souvislost.
Ukážeme ti tvé nové já. Tři, dva, jedna.
Páni.
Líbí se mi to.
No týjo.
Dobrý?
To je elegance.
Zeptal ses ho?
Víš, jak se takhle učesat i na ples?
Suchý šampon a to stačí.
Jo, protože má parádní vlasy, že?
Vyhráls jackpot. Neskutečný.
Bože, to je nádhera.
- Tohle jsem já. - Líbí se ti to?
Krása.
Jo.
Páni.
- Vypadáš tak svěží a čistý. - Boží.
V textuře je příběh.
Moc pěkný.
Koukněte na ty vlasy.
Tak to je pecka.
Jo.
Za tři, dva, jedna…
Ne, nebo mě rozbrečíš.
Je to boží.
Panebože.
To je nádhera. Děkuju.
- Není to krása? - Je.
Těšíš se na svoje první rovné vlasy?
Jo.
Tři, dva, jedna…
Ty kráso!
To jsou teda vlasy.
Jsme připravení?
- Jo. - Cítíme se parádně?
Jo!
Ty děti byly úžasné už předtím. Ale teď ovládnou svět!
Pracovní pohovor? Jo.
Maturiťák? Jasně.
Ano!
DEN PLESU
TO TIKÁNÍ JE ZVUK TVÉHO SRDCE.
Pozor na nohy, lidi.
Všude po škole jsou dárky od minulých čtvrťáků.
Ale tahle třída ani nebyla spolu, aby něco vymyslela,
takže jsem jim chtěl dát
malý odkaz, který zanechají ostatním žákům.
Tři, dva, jedna…
Panebože!
Tohle je Navarro?
Panebože! A odsud my odcházíme?
Panebože!
DÁREK ROČNÍKU 2021
Běžte si hrát!
Vidíte se tu?
Válíte se tu, čtete knížky.
- Pod deštníkem. - Jako v hotelu.
- Ve stínu. - Pod palmou.
Jsem nadšený, protože teď máme pro vaši třídu vlastní schránku
a všichni jste úkol splnili.
Řekněte kousek, co jste napsali, a dejte to tam.
- Kdo chce první? - Třeba já.
Tak do toho.
Napsal jsem, jak se k sobě snažím být laskavý,
protože to byl těžký rok.
A tohle je hračka, co jsem měl.
Protože dlouho jsem měl rád Godzillu a tak.
To se mi líbí.
Tak to tam polož.
To je moje oblíbená rouška, podepsaná, tak…
To je chytré.
Napsal jsem: „Jste skvělí.
Tenhle rok byl těžký, ale ne tak jako láska.
Záříte jako citron.“
Tak to je super.
- Začínající spisovatelé. - Já vím.
Chci se podělit o svoje malby z karantény.
To je krása.
Hele, ta nahoře je boží, možná by sis ji měla nechat.
Tahle zkušenost mi ukázala, že ať je můj cíl jakýkoliv,
splním si ho.
- Pravda. - Jo.
Miluju psaní. Myslím, že slova mají obrovskou sílu.
A to jsem zjistila díky svým učitelům.
Bez nich bych tady nebyla.
A chci neustále inspirovat svět.
- Dej to tam. - Ano!
Tohle je moje první školní taška.
Je děravá a tak. Chovala jsem se k ní jako k sobě.
Napsala jsem „Nemáš tušení, co se dnes stane.
To je na tobě to nové.
Dneska jsi nic neplánovala.
To se musí změnit, až půjdeš na výšku.“
Takže jo.
Napsala jsem dopis o všem, co jsem letos prožila.
A taky vám děkuju za to, že jste mi řekli, že je v pohodě nebýt v pohodě.
A tenhle náramek…
Když cestuju, něco tam nechám.
A tohle tu chci nechat na znamení, že nechávám minulost za sebou
a začínám se svým novým já.
Přinesl jsem medaili, která reprezentuje běh a taky fotbal.
Chci poděkovat svým trenérům a učitelům za to, že mě podporovali
a pomáhali mi. Nevzdali to.
A myslím, že o tomhle život je.
To je skvělé.
Třeba to Amerika nakonec zvládne. Bože.
Chtěl bych, aby nám učitelé řekli,
co pro ně tenhle rok znamenal a jak jsou na tyhle studenty pyšní.
Počkat.
Mám jít první?
Odjeli jsme na velikonoční prázdniny a už jsme se nevrátili a…
Oni byli naše síla, naše láska i radost.
A tím, jak k nám vzhlížíte,
nás inspirujete a nutíte jít dál a vracet se.
Když jste před lety přišli do mého programu,
moc jste nemluvili, a já si nebyla jistá,
jestli mě máte rádi, jestli je to mnou
nebo kostýmy, no, bylo to šílený.
Přijali jste mě takovou, jaká jsem byla.
Mohla jsem být sama sebou a neomlouvat se.
Ani nevíte, jaký to pro mě byl dar.
Víte, že jsem opustila filmový průmysl, svou lásku,
ale našla jsem něco lepšího.
Jste úžasní. Všichni učitelé vás milujou.
Rozbrečeli jste mě. Vy mě štvete.
Miluju vás. Mám vás moc ráda.
Tanny nikdy nepláče! Nikdy nepláče!
To je tak krásné,
jak máte rádi své učitele a oni vás tak moc respektujou.
My dospělí vás často nebereme vážně.
Je krásné vidět, jaké spolu máte vztahy.
A to, jak si vážíte toho, co pro vás učitelé udělali, je krásné.
Vím, že to byl náročný rok,
ale vy jste zůstali silní a jste báječní.
Kdo by chtěl uzavřít tuto kapitolu?
- Všichni. - Všichni?
- Společně. - Dělej, Mar.
Jednou Viking, vždycky Viking!
- Krabice. - A je to.
Doufám, že pochopí sílu, která v nich dřímá…
Berte lopatu.
…že prožili něco těžkého, a že jim to pomůže
pokaždé, když je v životě potká výzva.
A dneska, na plese
to musí setsakramentsky rozjet!
A po těch krásných dopisech vás čeká ples.
To jo.
Jde se pařit, děcka.
Už je čas na ples?
- Padáme odsud. - Padáme odsud!
Jdeme!
- Mám vás rád. - Jo!
- Ahoj! - Ahoj!
PLES
PAMÁTNÁ NOC
Lidi, bude ples.
Ano!
A teď mě takhle protoč. Jo.
- Tady, Bobby. - Jo!
Taneček v pěti.
Dobře. Ach bože.
To je hezké.
Není to super, Jackie?
Vyhrajeme krále a královnu plesu?
Jo.
Budem se dívat?
Tak jo.
Tady to je.
Proč líbáš obrazovku?
To je super, nikdy jsem tu nebyla.
Panebože!
To je milé.
Hustý.
Panebože!
Dárkové košíky jsou nej. Úplně nej.
To snad ne.
Super, že dostali Apple iPady, to je boží.
Dospívají. Budou je potřebovat.
Kendra Scott! To je…
Děláš si srandu.
To je rozkošný!
Panebože!
- Bože. - Krásnej kamínek.
Že je to nádherný?
Mají připravenou šatnu, kde se nachystají,
což je super.
Miluju dobrou horchatu.
To bude nejlepší ples, jaký kdy Navarro zažilo.
Hezké! To se mi líbí.
Tak jo.
Podívejte se na ně!
Ano!
Vypadají skvěle.
Jsou úžasní.
Podívejte se na ně!
Panebože, tobě to sluší.
Arely je kočka. A to líčení.
A ty broskvové šaty? Bájo.
Jste nádherní.
Hele na Taru. Vidíte ten její smoking?
To je něco.
- Já brečím. - To jsou jejich rodiče.
Jejich rodiče? Tý brďo.
Myslel jsem, že je to kámoška. Týjo.
Čerstvé vlny, hezkej make-up. Co?
- Díky! - Dobrá práce, Tanny se stylingem.
Vypadají báječně.
Jdeme na ples!
Do toho!
To je DJ Mel. Hrál i pro Obamovy.
Díky, pane.
Mají svoje food trucky.
A otočnou kameru.
Panebože!
Sluneční chůze, ne měsíční.
DJ Mel to pěkně rozjíždí.
Jo!
Slyšíte mě, lidi?
Královnou plesu 2021 je Natalie.
Jé!
Jupí!
A králem plesu je…
Emilio!
Jo!
Byl to skvělej ples. Překonal moje očekávání.
Dnešní večer byl nejlepší.
Cítím se skvěle.
Byla to nejlepší noc mého života.
Díky, Úžo Pětko, že jste nám zařídili báječnej maturák.
Doufám, že se tyhle děti budou kráčet životem vpřed
a budou si pamatovat, jaký byl tenhle složitý ročník,
a snad jim to dodá odvahu žít naplno.
A bez ohledu na zítřek nebo na jejich budoucí plány,
na tenhle večer nikdy nezapomenou.
Byla to obrovská čest pomáhat těmto dětem s plesem.
Jsou to pracanti, jsou odhodlaní.
A je to první z mnoha úžasných věcí, které v životě zažijí.
Tyhle děti prožily přetěžký rok,
který skončil nocí, na kterou nezapomenou.
- Jo. - Památná noc.
- Na zdraví. Na ples. - Přesně.
- Na ples! - Ano!
ABY VZPOMÍNKY VYDRŽELY NAPOŘÁD
Byli jste na zvláštní akci se svým srdíčkem
a rádi byste uchovali kvítí.
Pověste je na dva týdny na chladné, suché místo
a až květy uschnou, postříkejte je lakem na vlasy.
Díky tomu květiny vydrží velmi dlouho
a vy si zachováte i vzpomínku na zvláštní noc.
Že jo, zlato? Užili jsme si to.
Jsem single.
Tak jo, děcka.
Posílám vám pusu a lásku.
Uvidíme se příště. Adios!
Překlad titulků: Petra Babuláková