EN NETFLIX-SERIE
HÄR ÄR ALLA VÄLKOMNA!
Jag har alltid vetat att jag är annorlunda.
Allihop!
Ja, frun!
Vår ängel den här veckan heter Angel.
Veckans hjälte, raring.
Här är jag.
Hon heter Angel Flores. Hon är 22 och bor i Austin.
Hon är idrottskvinna och tränare och har precis tagit examen.
-Ja! -Ja!
Jag är tränare i tyngdlyftning och jag tävlar i styrkelyft.
-Styrkelyft, minsann. -Ja!
Hon nominerades av sin tränare och sin flickvän.
Ingen är som Angel.
Det där var bara skryt.
-Jag tänker inte göra det där. -Varför inte?
Varje gång jag berättar om Angel brukar jag varna folk i förväg:
"Efter 30 sekunder med Angel blir man kär. Man kan inte låta bli att älska henne."
-Kör på! -Kom igen, tjejen!
Lätt som en plätt.
Hon är extremt driven.
För två veckor sen deltog hon i sin första styrkelyfttävling. Hon flyttade berg.
Hon lyfte 180 kilo som ingenting.
Nu har hon delstatsrekordet.
Angel är väldigt stark.
Hon ber inte om ursäkt för vem hon är.
Jag önskar att hon kunde ha mer av det i sin vardag, inte bara när hon lyfter.
Det är intressant att se henne gå ut i världen och göra sig mindre.
Hon känner sig nog inte bekväm som den hon är.
Jag har alltid varit osäker när det gäller min kropp.
Det tog mig 20 år att inse
att det inte handlade om att hitta en mer maskulin kropp
eller bli mer muskulös, utan det handlade om att transitionera.
LÅT TRANSBARN IDROTTA
Hon verkar vilja stjäla din medicin.
Du vill inte ha T-blockerare, sötnos.
Till Austin Pride 2019 rakade jag benen för första gången.
Jag satt på en sportbehå, korta shorts, såg mig i spegeln och tänkte:
"Det är jag."
Det var otroligt befriande. Min kokong sprack, och det var det.
Hon har alltid gymkläder, en sportbehå och korta shorts,
och hon vet inte hur hon ska vara nåt annat än det.
-Jag är byggd som ett kylskåp. -Ett gulligt kylskåp.
Det vore trevligt om Angel inte hade sportkläder på en dejt.
Utanför gymmet är Angel nervös för hur hon ser ut för andra,
och hon undviker offentliga platser av rädsla för att bli avvisad.
Tanken på att shoppa nånting alls förutom att bara gå till mataffären är skrämmande.
Skrämmande och ångestframkallande.
Vem ser när jag väljer kläder? Passar de min kroppstyp?
Ska jag gå in i ett provrum? Får jag en panikattack om jag provar nåt?
Det suger verkligen.
Angel håller på att hitta vem hon är, men hon har några hinder på vägen.
Hon befinner sig vid ett vägskäl i livet, och hon måste få se att hon är perfekt.
Jag känner att bara de som är queera kan visa henne den vägen.
Jag tror att det skulle få henne att känna sig väldigt sedd.
Ja! Vi vill att hon ska känna sig bekväm, trygg och sig själv var hon än är.
Vi hjälper den här idrottskvinnan ta guld både inne på gymmet och utanför!
Ja!
DAG ETT
ALLA PLACERAS I LÅDOR…
VISSA HAR MODET ATT BRYTA SIG FRIA
Kör!
Paus. Paus. Så där, ja.
-Är ni redo att lyfta? -Jag har aldrig varit mer redo för vikter.
Jobba…
Angel!
Vilken vikt, drottning!
Hej!
-Det är så trevligt att träffas! -Hej.
-Hej! -Jag är svettig, förlåt.
Hej. Be inte om ursäkt.
Hej, snygging. Herregud. Det är så läckert.
-Hur mycket var det där? -Det där är nog 110 kilo.
Antoni fixar nog det. Han tar det som en utmaning.
-Antoni är den starke. -Han har rätt skor.
Herregud…
Knip med rumpan.
-Så, ja. -Oj, du klarar det!
En gång räcker.
Jösses!
-Det var väldigt imponerande. -Det var imponerande.
Du är imponerande.
Oj. Det var jobbigt att göra en, och jag har ont i ryggen efteråt.
Angel tar mer i marklyft än två Antoni. Hon är en kraftfull kvinna.
Är det här ett queergym?
-Ja. Queera kvinnor äger och driver det. -Wow…
Ja!
-Nu stilar du bara. -Två till!
-Lågt. -Två.
Om du höll upp den framför mig skulle jag bara springa mot den.
Jag vill bara ha donuten, snälla.
Du har blivit hennes mentor.
-Ja. -Hur är det?
Hon är speciell, och hon måste förstå det.
Jag vill bara att hon ska se att hon är vacker.
-Ja. -För Angel har ingen aning om vem hon är.
Angel, vi älskar att få se ditt gym, men vi vill se ditt hem och träffa Katia.
-Kan du ta med oss? -Kom igen.
Då går vi. Tack, allihop!
När du var barn, var det här ditt mål, att bli elitidrottare, eller är det nytt?
Jag har sportat sen jag var sju.
Min pappa tvingade mig att prova allt, fotboll, baseboll, allt möjligt.
Jag sög på allt utom amerikansk fotboll.
Min pappa bestämde att jag skulle syssla med alla sporter.
Även om jag bara satt på planen och lekte med blommorna
handlade det om att försöka göra honom stolt.
Sen blev jag tonåring och blev riktigt bra på amerikansk fotboll.
På universitetet gick jag med i tyngdlyftningslaget.
-Det var där jag hittade min drömidrott. -Okej.
-Hur länge har du bott i det här området? -En och en halv månad?
-Du är ny. -Vi flyttade precis in.
-Jag älskar växterna. -Eller hur?
Våra små växtvänner.
-Välkomna hem. -Hemma!
-Det är ett härligt utrymme. -Ja, det är jättefint.
Hon saknar personlighet, men du har bara bott här en månad.
Har ni redan butt plugs? Så gulligt.
-Vad är den till? -Fötterna.
Angel är ung, bara 22, och det här är hennes första riktiga hem.
Det här stället är en enda röra.
Det ser väldigt studentaktigt ut, men hon är inte student.
Träningsgrejer.
Sportiga kläder finns det gott om.
Det finns en fin liten öppen spis undangömd här.
-Sätt fingret här. -Herregud.
Ska du göra en Julia Roberts?
-Får jag prova? -Minns du Julia Roberts-grejen?
Ja. De lossnar.
-De är jättetrasiga. -Vi fixar det.
Jag kan tänka mig henne i det. Jag älskar magtröjor.
-Kan du slänga ut den? Jag behåller den. -Jag tar den åt dig.
Den är fin. Jag gillar den här byrån.
Jag hade gärna haft roligare inredning, men jag kan inget om att inreda.
-Tur att jag är här. -Ja.
Mycket smutsig disk,
och en full diskmaskin som ingen har satt på. Okej.
Okej. Ja.
Nej.
Jag vet vad det här är.
Styrkesport. Hurra för medaljerna och för att du redan vinner priser!
Du är i en helt ny värld. Hur känner du när du visar upp dig i världen?
Världen och gymmet är väldigt olika saker.
Det konstiga är att båda existerar…
-…i världen? -I världen.
På gymmet känner jag mig väldigt självsäker.
Utanför gymmet gör jag nog mycket så här, eller kurar ihop mig så här…
-"Titta inte på mig." -Kroppsspråk.
Vi måste komma på hur du kan behålla din gymenergi.
Där tror jag att hår och smink kan vara verktyg som skulle kunna hjälpa.
Jag sminkade hela ansiktet en gång, och fick en panikattack.
Jag tar inte hand om mig själv. Jag har aldrig fått manikyr, pedikyr eller så.
Jag utmanar dig att tänka om, för du tar hand om dig själv på gymmet.
Du gör mycket som gör dig lycklig, men vi måste bara hitta mer.
För om du bara har en väg till lycka,
och om den vägen måste stängas av för lagning, vilken väg ska du ta då?
-Vi måste lära dig nya vägar. -Ja. helt klart.
Här finns ett par saker som får mig att tänka att du har utforskat lite.
-Magtröjan? -En gång.
Jag visste inte vad jag skulle ha den till och när jag hade den kändes det inte rätt.
Den här garderoben är väldigt sportig, och jag ser inte dig i din garderob.
Jag vet inte…
Jag har inte hittat min stil än. Jag vet inte vad Angels stil är.
Okej.
Jag har alltid gillat grunge, 90-talsrock och trasiga jeans och nätstrumpor.
Men jag vet inte vad som passar mig.
Om jag skulle gå förbi dig på gatan
och du går förbi mig i dina favoritkläder, vad vill du att jag tänker?
Jag skulle vilja känna mig sexig.
-Det är det jag vill veta. -Jag vill gärna känna mig sexig.
Oftast känner jag mig inte särskilt sexig.
Jag vet inte hur jag betonar min feminina kropp.
Jag är tyngdlyftare. Det är det jag gör.
Så du vill hitta en balans mellan den du är på jobbet och den du är inuti.
Hundra procent.
-Var mat viktigt när du växte upp? -Jag åt hela tiden.
-Vem lagade maten? -Mamma gjorde allt.
-Jaså? -Pappa grillade en gång i veckan.
-Min mamma… -Vilken pappa.
Jag vet, eller hur? Men det var alltid gott.
Det var jättegott när han grillade, men min mammas vardagsmat var god.
-Vad gjorde hon som du gillade? -Allt.
Hennes pappa är från Filippinerna, så det var mycket såna influenser.
Hon kom in och gjorde pandit… Jag vet inte om jag säger det rätt.
Titta inte på mig. Jag kan ingen tagalog.
-Hej, hur är läget? -Hej, Katia. Trevligt att träffas.
Jag skulle gärna vilja prata lite med dig.
När du började dejta Angel var det ett heterosexuellt förhållande.
Det stämmer.
När Angel började transitionera, har det varit jobbigt för dig?
Ja, det fanns definitivt såna stunder. I början var det riktigt svårt.
Var det verkligen vad jag ville? Det är det man måste fråga sig.
Är det nåt som jag har den mentala kapaciteten att hantera?
Men… Jag älskar henne väldigt mycket.
För mig är det viktigare än nånting annat.
Du får en snabb high five. Jag hoppades att du skulle säga det.
Började du transitionera när du var 21?
-Ja, 21. -Hur har din familj reagerat?
Min mamma och mina syskon har varit jättefina.
De tog tid på sig att processa det.
Och din pappa?
Din pappa var den som på sätt och vis inspirerade dig och tryckte på
när det handlade om att syssla med idrott.
Jag bestämde att mitt sista hinder innan jag började med hormonterapi
var att prata med pappa och säga: "Jag gör detta för min hälsas skull.
Ibland vill jag inte finnas mer."
Vi har inte pratat sen det samtalet.
-Han missade både thanksgiving och jul. -Vad hände?
Han förstår inte varför.
Jag vet inte…
Jag vill att han skulle se att jag kan le så här stort för första gången i mitt liv.
Jag känner att jag verkligen är mig själv, men det saknas bara en sak.
Jag vill ha tillbaka min pappa. Jag vill bara ha tillbaka min pappa. Jag…
Han har inte varit här.
Jag har gjort många coola saker sen jag började transitionera…
Alla andra är stolta över mig, men pappa har aldrig sagt det…
Ja.
Sen jag började transitionera.
Är det okej om jag kontaktar honom?
Så att du kan börja den resan för att kanske få honom tillbaka?
-Ja. -Ja?
Ja. Jag skulle gilla det.
Jag vill få till ett samtal mellan Angel och hennes pappa.
Han har haft så stor påverkan på henne, och nu finns där bara ett tomrum.
Hej, älskling.
-Vilket gulligt par! Jösses! -Jag vet.
Varför är det här bra för Angel?
Jag tror att ni kan hjälpa henne. Jag älskar dig, men du behöver hjälp.
Fyra bögar och min ickebinära drottning måste lära mig att vara tjej.
Vet du vad jag vill säga? Vi vill lära dig att göra det du vill göra.
Du är en kvinna. Du är en tjej.
Du kan vara feminin och självsäker. Du måste bara bli trygg i det.
-Är du redo att börja? -Ja, väldigt.
-Okej. -Då kör vi!
Kyss din dam.
Hej då.
FAB FIVE-HÖGKVARTERET AUSTIN, TEXAS
Agnes försöker få rätsida på så många saker just nu,
så jag vill åtminstone hjälpa henne hitta sin inredningsstil,
och göra att hennes hem får henne att känna sig välkommen och älskad.
Den här veckan vill jag se till att Angel vet att hon är vacker,
att hon förtjänar att vara självsäker och att vara precis den hon är.
Jag vill träffa Angel och hennes mamma för att få veta mer om Angels liv.
Jag tycker att de bästa samtalen alltid äger rum vid en måltid.
Angel är speciell för att hon är så varm,
och det är tydligt att hon har tillbringat väldigt många år som nån annan,
så jag vill hjälpa henne känna sig som den kvinna hon alltid har velat vara.
Angel har mycket stöd på gymmet,
men jag vill hjälpa henne prata med sin pappa,
för hon behöver svar på var deras förhållande står.
Jag vill också att Angel ska veta
att det inte spelar nån roll, bara man accepterar och älskar sig själv.
DAG TVÅ
OM VI ÄLSKAR OSS SJÄLVA ÄLSKAR VI ANDRA BÄTTRE
Välkommen till Raven Row, världens snyggaste salong.
-Tack. -Kom in.
Vi börjar med snyggheten direkt på morgonen.
Vi pratar om färger.
Du har snygga röda slingor.
Vill du att folk ska tro att det är din naturliga hårfärg
eller vill du att de ska tänka "Häftigt, men jag gillar det"?
Du fick båda att låta fantastiska.
-Jag kan inte välja. -Jag kände det när jag sa det.
Det kanske är ett bra mellanting mellan de två.
-Allt jag gör är ett bra mellanting. -Jag älskar det.
Det är viktigt att Angel går in i den här processen och känner sig hel
och att hon inte behöver ändra sig för nån.
Men jag är skönhetsexpert.
Jag måste lära henne andra sätt att ta hand om sig själv,
så att hon känner sig snygg och självsäker. Hon är otrolig.
Jag ville börja med ditt hår för att jag ville att vi skulle ha kul
och att du skulle känna dig säker och blomstrande.
Det vore toppen. Jag önskar att jag vore densamma ute i världen som på gymmet.
Jag har jobbat hårt med att hitta mig själv,
men det finns fortfarande så mycket jag inte vet om mig själv.
Alla genomgår samma slags resa.
-Ja. -Eller hur?
Det är okej.
Jag hade inga förebilder som barn, och jag hade aldrig sett en transperson.
Mina enda förebilder var min pappa och idrottsmän. Det kändes inte rätt.
Jag kunde tillbringa hela dagar i high school med att fundera:
"Jag mår inte så bra. Varför mår jag så hemskt hela tiden?"
När du väl hade transitionerat så började den delen slappna av.
Sen jag började med hormonterapi för tio månader sen har det försvunnit.
Hur har din familj mått det senaste året?
Huvuddelen av min familj gick genom olika steg
av att förstå, lära sig och utbilda sig och ställa frågor.
Men innan jag började transitionera träffade jag dem några gånger i månaden.
Men efteråt sa jag bokstavligen:
"Jag vill inte träffa dem och hantera det och behöva anstränga mig
för att tvinga dem… att skriva om allt de vet om mig."
Det känns bara som att jag är självisk.
Fundera på det här. Var det kanske cis-het-samhället som var själviskt,
som tvingade dig att anpassa dig till nåt som inte var du.
Nu lär du dig bara av med det.
Du är inte självisk för att du lever din sanning.
De som älskar dig och står dig nära
vill nog verkligen se dig blomstra.
Om de inte kan ha medkänsla och tålamod så är det inget bra förhållande just nu.
Ja.
Angel är en smart, hårt arbetande, vacker kvinna.
Hon behöver inte nån annans godkännande. Vi kan inte kontrollera andra människor.
Den första och viktigaste som måste acceptera dig är du själv.
Jag är så stolt över dig.
Att vara 22 och vara där du är… Jag hoppas att du har tid att lukta på rosorna.
Jag tappar nog bort rosorna ibland.
Det är okej. Medvetenhet är det första steget.
Jag tror att vi inser att vi har en liten brist
när det gäller att fira hur långt vi har kommit.
Inte bara du. Många har svårt för det, men jag är glad att du bara är 22.
-Moment 22? -Ja.
Jag vill bara lägga en snygg, subtil grund.
Jag vet inte vad jag håller på med.
Jag lovar, det är lätt.
Om du kan göra en stöt kan du göra det här.
Det vi vill göra med ansiktet är att lägga till lite färg med rouge.
Jag använder det där du skulle bli solbränd,
för det ser lite mer flirtigt och naturligt ut.
Ja!
Är du redo för den nya Angel? Tre, två, ett…
Herregud.
Herregud…
Det är jättebra.
Fint, va?
Jag vet inte vem det här är.
Jag vill inte gråta och förstöra sminket.
Det är okej, vi fixar det. Vi är här.
Wow…
Du är vacker.
Hej!
Jösses, så vacker du är!
-Jag är förstummad. Ska vi shoppa? -Javisst.
Hur har dina shoppingupplevelser varit fram till nu?
Jag hatar verkligen att shoppa.
Förra veckan gick jag in i en butik, och plötsligt såg jag min kropp i speglarna.
Och naturligtvis är det en vacker tjej bakom mig, och jag ser henne och tänker:
"Jag kommer aldrig att se ut så.
Det kan aldrig kännas så bra och så bekvämt."
Plötsligt hade jag börjat hyperventilera, och jag började gråta.
Katia fick ta med mig ut och fråga: "Är du okej? Vad är det? Vad känner du?"
Då visste jag inte vad jag kände.
-Ja. -Det var bara förtvivlan…
-Ja. -…och dysfori, och bara hemskt.
När jag ser det här vill jag säga: "Inget här passar eller ser bra ut."
Är det på grund av storleken,
eller är det för att du aldrig har haft såna kläder förut?
-Jag har mest ingen koll. -Ja.
Det svåra för mig har varit att inte se stort och starkt som nåt maskulint.
Men också att inte ge mig för långt in i superbjärta färger och det superfeminina
och det hyperfeminina som förväntas av många transkvinnor.
Man kan känna sig feminin utan att allt måste vara rosa puffar.
Ja.
Jag struntar helt i vad som är maskulint och feminint,
men Angel bryr sig uppenbart om det.
Därför vill jag hitta nåt som får henne att känna
en helt ny version av sig själv.
-Är du redo? -Ja.
-Kan du komma ut och visa? -Okej.
Vad känner och tänker du?
Jag känner inte igen tjejen i spegeln.
Inte alls.
Det här är nog den första riktiga klänning som jag har provat.
Jag provade en sommarklänning en gång, men jag bara "Nej," och kastade den.
Trots att jag har så starka armar är jag väldigt osäker för att de är så stora.
Men i den här klänningen ser de smalare ut, och det känns bra.
Innan sa du att du tittar på andra tjejer när du shoppar, och ser deras kurvor.
Skärningen ger dig en liten pyttemidja och höfter.
Stilen spelar oss ett spratt.
Skulle du kunna ha den här på dig ute nånstans?
Jag vet inte. Jag blir väldigt osäker för magen,
för den är kvar sen innan hormonbehandlingen.
Jag känner ingen kvinna,
förutom kanske världens bäst betalda supermodell,
som inte har en liten rundning där.
-Du har inte mer där än nån annan. -Okej.
Du ska vara snällare när du ser dig i spegeln.
Vad har vi mer?
-Angel, min kära? -Ja?
Kan du visa vad du har på dig, är du snäll?
Okej.
Berätta hur det känns.
Wow.
-Det här är snyggt. Det är, liksom, allt… -Jaså? Vänta! Hurra!
Berätta varför du tycker att det är snyggt.
Det visar upp mina muskler och min figur.
De lösa byxorna ger mig lite mer kurvor än om allting hade varit jättetajt.
Det betonar höfterna.
Bältet är feminint, men också starkt, och det är jättesnyggt.
Toppen är bara sexig.
Ja, hållningen.
Du rörde dig inte alls så här när jag såg dig i går.
Wow…
Wow.
För tolv timmar sen hade jag aldrig sett henne där.
Det här är som en dröm. Jag hade aldrig kunnat klä mig så här.
Jag hade ingen aning om att jag såg ut så här. Aldrig nånsin.
Du ska få en näsduk.
Att se Angel så lycklig för att hon äntligen kunde hitta sig själv i kläder
gör mig väldigt lycklig.
Jag hoppas att det frö jag planterade hjälper henne att känna sig mer bekväm
och att det även kan påverka andra delar av hennes liv.
Jag älskar varje kvadratcentimeter av det jag ser.
Jag snurrar och snurrar…
Ja, kasta med håret.
-Tack. -Ingen orsak.
-Tack. -Nej, tack själv.
Jag älskar att få vara din goda fe.
-Snyggt, va? -Herregud, jättefint.
Jag ville ta med dig hit för att i helgen händer det nåt.
-En inflyttningsfest. -Okej.
Har du haft gäster förut?
I vår förra lägenhet hade vi en stor fest på Katias födelsedag,
men annars har vi nog inte haft nåt som jag skulle se som en fest.
Jag vill att du känner likadant hemma som på gymmet.
Angel känner sig trygg på gymmet,
men det finns många platser där hon inte känner sig välkommen.
-Hej. -John och Doug.
-Hej. -Det där är Luna.
Luna är så söt.
Jag ville ta med henne till en söt, lokal butik där hon kan känna sig trygg.
Stil och möbler och inredning och sånt är nåt som jag aldrig nånsin har tänkt på.
Okej. Som de flesta 22-åringar.
Min man älskar, även om jag inte tar hänsyn till det…
Han älskar att berätta vad han tycker.
-Därför bad jag Katia följa med hit. -På allvar?
Hon borde vara med, för hemmet är viktigt, särskilt när man bor ihop.
På tal om det… Hej.
-Hej. -Hej.
-Du ser fantastiskt ut. -Ja!
Dina skor!
Jag bara: "Titta på dig!"
-Kan jag prova byxorna? -Hon snor dina kläder.
Som fan.
-Jag kan gå. Titta. -Jag är så stolt.
-Är det första gången du har högklackat? -Ja.
-På allvar? -En succé.
Otroligt.
Trots att jag gillar er soffa, så är min regel för stora möbler,
som soffor, sängar, matsalsbord, att välja nåt neutralt.
Sen kan man byta kuddar och mattor och sånt beroende på hur det känns.
-Det är en bättre version av vår soffa. -Ja.
-Den är toppen. -Vi tittar lite till.
Jag vet att din favoritfärg är grönt. En grön stol som du kanske gillar…
-Toppen. -…är den här.
-Hon är stabil, bekväm… -Och väldigt mjuk.
Det är tre olika material.
Klädseln, plastskalet, som är som en gammal Eames-fåtölj,
och sen är det metall, så det är tre olika material.
-Den är gullig. -Ja, och helt unik.
Jag gillar den verkligen.
Jag sa att vi hittar din stil. Du har bra stil, bra åsikter, god smak.
Det senaste året har varit tufft. Under 21 år uppfostrade jag en pojke.
Jag har inte riktigt processat vad mitt barn går igenom.
-Har du nånsin träffat en transperson? -Nej.
Jag vet ingenting om transpersoner.
Det alla pratade om, med toaletterna, jag tyckte inte att det var så viktigt,
men nu påverkar det min familj.
Det kom hem till dig.
Det har varit svårt för mig att ta in och gå vidare med.
Det jag är mest rädd för är att se ett yttre som jag inte har förstått.
Vad är du rädd för? Att inte se det barn som du har sett inom dig?
Ja.
Ibland har vi som föräldrar
en bild av det liv som vi tror att vårt barn ska få,
och när det inte blir så sörjer vi det.
Ja.
Men den bild du hade av ditt barn är inte långt från sanningen.
Det finns en glädje där, men Angel saknar dig.
Angel saknar dig mer än jag tror att du förstår.
Jag vill bara veta hur processen började.
Det är nog det viktigaste.
Var kom de tankarna, eller den förändringen, från?
Det finns ett stort tomrum…
…i mitt hjärta, som jag har saknat.
DAG TRE
VAR DIG SJÄLV, VÄRLDEN KOMMER ATT ANPASSA SIG
Det här ska bli så roligt.
Vi har soja, risvinsvinäger, lite socker,
och ibland tar jag också lite salladslök. Ibland gör jag salladslökpannkakor.
-Det låter faktiskt väldigt gott. -Salt, starkt och gott.
-Hej. -Herregud!
Hej! Herregud…
Jag älskar det… Förlåt, ta ett mamma/dotter-ögonblick.
När livet förändras så mycket runt en kan ett recept leda en tillbaka.
-Det är snyggt. -Tack, mamma.
Mat har en otrolig nostalgisk kraft.
Du sprack upp när jag frågade om vilken mat du mindes från din barndom,
och du sa att din mamma gjorde lumpia. Har ni gjort det tillsammans?
Jag tror inte det. Jag har inte ätit det på flera år.
-På flera år? -Nej. Det är så gott.
Särskilt när hon gör det. Det är ikoniskt.
Det var snällt sagt.
-Och i dag ska mamma lära oss. -Precis.
Lumpia är traditionella filippinska friterade vårrullar med olika fyllningar.
När jag har köttfärs brukar jag skära genom den.
Det gör den lite smuligare så att den faller sönder lättare.
Då slipper du slå med en…
-Precis. -Jösses.
Vill du skära kålen?
-Jag är redan vettskrämd. -Redan?
Jag böjer fingrarna och använder knivens spets som riktmärke.
-Är det tillräckligt tunt? -Ja.
Inget slår en mammas godkännande.
-Och nu? -Vi börjar lägga i grönsakerna.
Vi har kål, grön lök, morötter…
-Vitlök. Sojasås. -Och lite ostronsås.
Vi kunde faktiskt hitta lumpia-papper.
Jag borde ha ätit nog med burritos för att fatta.
Vi har uppvispat ägg här, som håller ihop det.
-Så där. Färdigt. -Titta där.
-De ska vara gyllenbruna på båda sidor. -Uppfattat.
Angel berättade att som barn
var det hennes pappa som fick henne att prova i princip alla sporter.
Det är intressant att det känns som
att jag nu åstadkommer det han ville när jag var mindre.
Minns du min sista match?
Jag lämnade planen storgråtande.
"Min sportkarriär är över."
Han gav mig en stor kram och sa att han var stolt över mig…
-Han är bra på att kramas. -Ja.
Jag förstår precis, för på din förra tävling tänkte jag:
"Jösse, jag är här." Jag visste att det inte var mig du egentligen ville ha där.
Det är inte att han inte älskar dig eller inte…
Han försöker bara förstå. Du vet hur han är, sånt här tar tid.
Alla behöver tid.
Mitt livs kärlek behövde tid för att tänka igenom det själv.
Vi kan inte förvänta oss att det går snabbt för alla.
Precis. Bara för att vi är redo, kanske inte det gäller andra.
Det som gav mig ro var att se ditt ansikte
för första gången efter din transition, och att se ditt leende.
Och att bara veta att du är lycklig.
Angels mamma är så stöttande.
Hon är väldigt öppen med vad hon själv fick kämpa med under Angels transition.
Men hon ser bara sitt barn och vill att hon ska vara lycklig.
Det är att acceptera nån.
Han kommer från en traditionell mexikansk familj, där det var…
Det finns ett sätt att göra saker på, men jag tror att han är på väg, så…
-Det tar tid. -Det gör det. Ja.
Det gör det verkligen.
På tal om tid tror jag att de är klara. Vad händer i helgen då?
Vi har inflyttningsfest för några vänner, eftersom vi inte har hunnit det än.
Det vore kul att kanske laga det här.
-Alla skulle nog gilla det. -Ja.
Jag har verkligen saknat det. Det är…
-…min barndom i ett nötskal. -Jag är så glad att vi fick göra det här.
Det ser bra ut.
Hur har det varit?
-Otroligt. -Du ser så bra ut.
-Tack. -Fantastisk.
-Herregud. -I går var helt sjukt.
Toppen.
Jag ville prata med dig
för att en av de saker som vi pratade om var stöd.
Du berättade ärligt om ditt förhållande till din pappa.
Vad behövs för att känna dig säkrare inför din familj? Särskilt din pappa?
Jag behöver höra honom säga att det är okej att jag är jag.
Är det svårt att se på mig, eller är det svårt att förstå vad jag håller på med?
Jag tror att ibland inom HBTQ-samhället så känner vi att den andre har makten.
Jag gillar inte "komma ut", för det vi gör är att släppa in andra.
När man säger "komma ut" ger man den andre makt att avvisa en,
och jag vill inte ge dem den makten.
Det är du som har makten att säga: "Jag bjuder in dig i mitt liv igen."
Jag träffade din pappa och frågade om han ville prata och träffas.
Han sa ja.
Känns det bekvämt om jag ber honom komma så att ni kan prata?
-Är det okej? -Ja.
För Angel gäller just nu:
"Om jag ska älska jag mig själv får du följa mig på resan.
Annars kan jag förlora dig."
Det är väldigt svårt. Jag vill bara finnas här och stötta henne genom allt.
-Hej. -Hej.
-Kul att ses. -Detsamma.
-Hur är läget? -Bara bra.
-Är det okej? -Ja.
-Sjysta skor. -Tack.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Ja, jag sitter i samma båt.
Det har absolut varit ett tufft år.
-Ett långt år. -Ja.
Vad har du för frågor, Angel, som du ville få svar på?
Jag vill bara…
Jag ville bara veta varför det var så svårt att träffa mig.
Trodde du att det skulle vara en enorm skillnad? Som…
Ja, det gjorde jag. Det jag var mest rädd för…
…var att se dig.
Det var det.
Jag uppfostrade en pojke i 21 år. Okej? Det kändes som att jag hade svikit dig.
Jag saknar dig verkligen. Jag saknar att ha dig i mitt liv.
Jag skulle vilja veta vad som faktiskt hjälpte dig i processen.
Bara för att jag vet att vi båda behöver varandra i våra liv.
Det var som om jag aldrig ställde frågan.
Om man inte tar upp det vet man inte vad det är.
Det var bara en underliggande känsla av att nåt var annorlunda.
Jag kunde umgås och spela fotboll med ett eller annat gäng pojkar…
-Jag kände mig inte som en av dem. -Okej.
När jag blev en hon och kallade mig Angel försvann alla andra tvivel.
Det är svårt att förstå när ens barn berättar för en
nåt annat än den bild man hade av det barnet när det växer upp.
Men när vi pratar nu låter du som det barn som jag uppfostrade.
När man uppfostrar en son har kulturen alltid sagt oss att pojkar är tuffa
och män är män, och de växer upp till goda män.
Och sen behandlar man kvinnor som prinsessor.
Det har alltid varit vad vi fick lära oss.
Så det var alltid en svår del av det… Jag kunde inte se dig som en hon.
Jag är ingen jäkla prinsessa, pappa.
Jag vill inte vara en prinsessa.
Jag är fortfarande allt det du sa, förutom mansdelen. Det är fortfarande jag.
Alla berättar att man ska jobba hårt och slita för det man får.
När jag tränar andra tänker jag på det och jag vill fortfarande bli som du.
Du ville höra mig säga att du gjorde mig till den man jag är.
Du gjorde mig till den kvinna jag är.
Jag hade inte kunnat göra nåt av det som jag har gjort utan dig.
Hela tiden när jag höll på var jag bara… Jag ville bara ha min pappa.
Jag har bara tänkt att om han kunde se hur jag ler nu och hur lycklig jag är…
Din mamma har sagt: "Om du kunde se hur lycklig hon är skulle du bli lycklig."
Det är det enda vi vill.
-Jag älskar dig. -Och jag dig. Jag älskar dig med.
Får jag ge dig en kram till?
Det ordnar sig.
DAG FYRA
JAG IDENTIFIERAR MIG SOM DET JAG ÄR
Jag älskar en äkta överraskning.
Välkommen in.
-Överraskning! -Överraskning!
-Herregud… -Herregud!
-Var är jag? Bor jag här? -Ditt hus.
-Va? -Kolla in den nya eldstaden.
Ny marmor… Jag lät tillverka spiselkransen…
Herregud…
-Förlåt, jag bara snurrar runt… -Gör det!
Jag vet inte vad jag ska säga!
Okej…
Jag blir helt överväldigad.
Så vackra.
Ja, struktur.
De är specialbyggda. Här är en för växter, som du ju älskar. Vill du se sovrummet?
-Herregud! -Wow…
-Det här är en vuxen kvinnas sovrum.
En gong-gong?
-Det är ett helt nytt sovrum. -Det… Var är jag?
-Det är så snyggt. -Jag saknar ord.
Jag har inga ord i min mun just nu. Förutom de här, tydligen.
Tack.
-Jag älskar dig. -Det var så uppriktigt.
Innan vi börjar med inflyttningsfesten, vad säger du om receptet?
-Jag klarar det. -Bra.
-Hur är det inför i kväll? -Nervöst.
Alla ska smaka på vår mat och se vårt fantastiska hus, så vi får se.
-Tack för allt det här. -Ingen orsak.
-Jag är så glad att få prata om kläder. -Okej.
Du kommer att se att vi har fyllt den här garderoben.
-Vi har kjolar och toppar… -Kjolar, ja.
Jag har ett gäng magtröjor, för det var nåt som du redan var bekväm med.
Jag vill att du ska leka och hitta saker som funkar för dig.
-Blanda. -Ja.
Jag vill göra det vi gjorde i butiken.
-Jag vill leka med kläder. -Gärna.
-Okej… Är ni beredda? -Ja!
Bra! Okej, Angel, kom ut!
Ja! -Wow!
-Lite sexig 90-talsgrunge. -Jag älskar det mörka.
-90-talsgrunge är verkligen min grej. -Jaså?
Det är så sexigt och snyggt.
Det är den magigaste tröja jag nånsin har sett.
Äntligen en magtröja, Tanny!
Ja, så ska det se ut.
Jag känner mig fantastisk.
-Det där ser fantastiskt ut. -En till.
-Ja, tjejen! -Wow…
-Hej, raring! -Hej!
-Kul att ses. -Hej.
-Visst är huset fint? -Ja.
Visst är ditt hus fint?
-Hej. -Hej. Kul att ses.
-Okej. Hej, Katia, raring. -Hej.
-Är du redo att se din flickvän? -Jag kan inte vänta.
Angel, min kära.
Å, bitch.
-Vem är du? Jösses! -Wow…
-Så snyggt. -Läckert.
-Det är så snyggt. -Oj…
Så, ja.
Vi har helt olika stil, men det gör inget.
Det är okej.
Nu räcker det. Det här är barntillåtet.
-Smyckena, bältet… -Håret, sminket, kläderna…
-Du ser otrolig ut. -Ja.
Ni gör ingen besviken.
Jag måste säga att du är grym i alla olika kläder, så himla snygg.
-Vad tycker du, Katia? -Jag kan bara säga wow…
Vi ville få den reaktionen. Vi har jobbat hårt och gjort allt vi kan
för att du ska känna dig så vacker som du är. Vi avgudar dig, allihop.
Tack för att ni hjälpte mig.
Det har varit många fantastiska stunder, som just nu,
men att se på mig själv och känna mig vacker,
inte bara titta i spegeln och säga: "Du är snygg."
Nej, jag känner mig snygg och jag känner mig vacker och sexig.
-Den där första dagen gjorde allt. -Ja!
Att se hur du har vuxit den här veckan, det är nåt helt enastående.
När vi ser nån av våra egna blomma upp
och inse hur vacker, hur kraftfull och hur smart hen är
känns det som en vinst för oss alla.
Jag älskar dig, snygging.
Jag älskar dig. Kom hit.
-Jag älskar dig. -Tack så mycket.
Ha så kul i kväll. Glöm inte att andas och pausa, och känn ingen stress.
Titta på henne!
-Jag älskar er. -Hej då.
Sköt om dig. Jag älskar dig så mycket.
DEN NYA ANGEL
OM JAG KAN RÖRA VID HIMLEN TÄNKER JAG GÖRA DET
Elva, tolv, tretton, fjorton, femton, sexton…
Arton, nitton, tjugo, tjugoett…
-Var det allt? -Jag vill ha godis.
Bra gjort. Du förtjänar en belöning.
-Nu drar vi i gång festen. -Ursäkta mig.
-Okej, beredda? -Ja.
Sminket är så snyggt.
-Hon är så vacker. -Ja.
Jag gillar att hon ville ha urringat.
-Härligt. -Jag gillar också urringat.
-Jag vet. -Om ni inte har märkt det. Bara lite…
-Jag kan inte titta bort. -Lite subtilt.
-Vad tror du? -Jag har aldrig smakat det.
Jag åt det som liten. Det var ett tag sen jag kunde njuta av dem.
Det ska bli kul att börja göra det.
Vad lagar hon, Ant?
Lumpia är en traditionell filippinsk rätt som hennes mamma lagade när hon var liten.
De mindes inte när de åt det senast.
-Hejsan! -Hej!
-Ja! -Ja!
Snurra!
Herregud. Vilka snygga ben.
-Ja! -Kolla in den där ryggen.
Gör det, ja.
-Vad stöter du? -Bara 180 kilo, sötnos.
Inget, det är inget.
Det är nog första gången de ser henne utan träningskläder. De är i chock.
-Jag älskar håret. -Tack.
Du ser så gullig ut.
Ni får gärna prova lite lumpia.
-Javisst. -Ja!
Okej. Kom igen.
Visa oss.
Skaka lite på rumpan.
Jag gillar att hon poserar i de kläderna. Bra jobbat.
Ge dem en axel, raring. Jag älskar det.
Okej.
-Hej! -Hej!
-Herregud, så snygg du är! -Hur är läget?
Du ser fantastisk ut.
Hej, mamma.
Du är verkligen jättesnygg.
-Wow. -Herregud…
Du ser fantastisk ut. Ja.
Här kommer familjen!
-Jösses, det är otroligt. -Snyggt.
Jag gillar det.
Man vill inte gå härifrån.
Angel har inte bara den familj hon har valt, utan sin biologiska familj.
Jag har bara en sak jag vill visa lite snabbt.
Du kom inte på tävlingen, men det här är min första medalj som…flicka.
Det är en som jag verkligen förtjänade.
Det är fantastiskt. Fantastiskt. Jag är så stolt över dig.
Tack.
-Förlåt att jag inte var där. -Det är okej.
Det är okej. Det tar tid för oss alla. Vi kan ta ett steg framåt nu och…
Tack. Tack för att du kom i dag.
Ja. Det var så lite.
Så gulligt.
TRE VECKOR SENARE
-Hej, pappa. -Hej.
-Välkommen till min trygga plats. -Det är fantastiskt.
Vi är alla värda kärlek, respekt och trygghet,
oavsett hur vi ser ut och vad vi identifierar oss som.
Egentligen vill alla samma sak.
De vill vara lyckliga, följa sina drömmar och vara sig själva.
De vill vara sig själva med sina vänner och sin familj.
Tre, två, ett.
Att veta att de står bakom en är viktigt.
Duktig flicka.
-Snyggt. -Det var nytt.
Ja, det är nytt.
"Gillar du inte att vara med mig? Synd för dig, för jag älskar mig själv."
Inget känns bättre än att leva sin sanning och att leva sitt liv för sin egen skull.
Du måste klara 50 kilo, annars blir det pinsamt.
LOTION ÄR GREJEN
Under olika årstider behöver vår hud olika saker.
På vintern använder jag en fetare återfuktningskräm.
Den är lite tyngre, och den ger din hud det stora glas vatten som den behöver
mot den kalla, torra luften.
Under sommaren byter jag till en gel.
De är lite lättare och tas upp lättare av huden.
Ja…
Slösa inte överskottet på fingrarna. Ge det till läpparna för en fuktig kyss.
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu