‎UN SERIAL NETFLIX
‎TOȚI ÎNSEAMNĂ TOȚI!
‎Am știut dintotdeauna că eram altfel.
‎Toată lumea!
‎Da!
‎De data asta, îngerul nostru ‎e chiar Angel.
‎Eroina săptămânii!
‎Iată-mă!
‎O cheamă Angel Flores.
‎Are 22 de ani și locuiește în Austin.
‎E sportivă și antrenoare, ‎tocmai a absolvit UT.
‎- Ura! ‎- Da.
‎Sunt antrenoare olimpică de haltere ‎și concurez la powerlifting.
‎- Powerlifting, nu-i de glumă. ‎- Da!
‎Propusă de antrenorul ei Vinny ‎și de iubita sa, Katia.
‎Nu e nimeni ca Angel.
‎Așa, demonstrativ.
‎Eu n-o să fac asta.
‎De ce nu?
‎Când vorbesc despre Angel,
‎avertizez oamenii din timp,
‎că după 30 de secunde ‎în compania acestei femei
‎se vor îndrăgosti de ea, ‎fiindcă nu se poate altfel.
‎Sus!
‎Haide, fată!
‎O nimica toată.
‎E foarte ambițioasă.
‎A concurat prima oară la powerlifting ‎acum două săptămâni. A mutat munți.
‎O nimica toată, 182 de kilograme.
‎Deține recordul pe stat.
‎Angel e o femeie puternică.
‎Nu se sfiește să fie ea însăși.
‎Aș vrea să fie așa ‎și în viața de zi cu zi,
‎nu doar la haltere.
‎Când iese în lume,
‎efectiv se face mai mică,
‎fiindcă nu se simte în largul ei.
‎Nu m-am simțit bine niciodată ‎în corpul meu.
‎Mi-au trebuit 20 de ani ca să înțeleg
‎că nu aveam nevoie de un corp mai masculin ‎sau cine știe ce musculos.
‎Ci să fac tranziția.
‎Parcă vrea să-ți fure medicamentul.
‎Nu vrei blocanți de testosteron.
‎La Austin Pride 2019 m-am ras pe picioare ‎pentru prima oară.
‎Mi-am pus sutien sport,
‎pantaloni scurți, m-am uitat în oglindă ‎și mi-am spus „Eu sunt.”
‎M-am simțit liberă.
‎Coconul meu s-a deschis așa… Și gata.
‎E întotdeauna în echipament de sală, ‎sutien sport și pantaloni scurți
‎și nu prea știe cum să fie altfel.
‎Sunt cât un frigider.
‎Un frigider foarte drăguț.
‎Mi-ar plăcea să nu poarte ‎haine de sport la o întâlnire.
‎În afara sălii de forță, ‎Angel e complexată de cum arată
‎și se ferește de spațiile publice, ‎ca să nu fie respinsă.
‎Ideea de a face orice fel de cumpărături ‎în afară de mâncare
‎e înfricoșătoare.
‎Îngrozitoare, îmi dă anxietate.
‎Cine mă urmărește alegând haine? ‎O să-mi vină bine?
‎Să le probez?
‎Îmbrac asta ‎și am pe loc un atac de anxietate?
‎E doar… E nașpa.
‎Angel se descoperă cine e de fapt,
‎dar mai are câteva obstacole de înfruntat.
‎E într-un moment de răscruce în viață
‎și trebuie doar să i se arate ‎că e perfectă.
‎Simt că doar cei din comunitatea queer
‎îi pot arăta calea
‎și cred că ar face-o să simtă că e văzută.
‎Da! Vrem să se simtă în largul ei, ‎în siguranță, ea însăși peste tot.
‎Să ajutăm această sportivă să obțină aurul ‎la sala de forță și în afara ei!
‎Da!
‎ZIUA 1
‎TOȚI SUNTEM CATEGORISIȚI… UNII AU CURAJUL ‎SĂ SE ELIBEREZE. - GEENA ROCERO
‎Acum!
‎Pauză! Așa!
‎- Pregătit pentru haltere? ‎- Ca niciodată în viață.
‎Măi să fie!
‎Angel!
‎Uită-te la halterele astea!
‎Bună!
‎- Mă bucur să te cunosc. ‎- Bună, Angel!
‎- Tan, încântat. ‎- Scuze, sunt transpirată.
‎Nu-ți cere scuze!
‎Bună, frumoaso! Ce minunăție!
‎Cât ridicai adineaori?
‎O sută zece kilograme.
‎Antoni ar putea. Se simte provocat.
‎- Antoni e tare. ‎- Încălțămintea potrivită.
‎- Doamne! ‎- Strânge din fund, Antoni!
‎- Așa! ‎- Hai, că poți!
‎Una ajunge.
‎Măi să fie!
‎- A fost foarte impresionant. ‎- Foarte.
‎Tu ești!
‎Eu am ridicat o dată cu greu
‎și mă doare spatele.
‎Angel ridică de pe loc ‎de două ori cât Antoni.
‎E o femeie puternică.
‎E sală de forță pentru queer?
‎Da. Deținută și administrată de queer.
‎Ura!
‎- Acum te dai mare. ‎- Încă două.
‎- Jos. ‎- Două.
‎Dacă o ții în fața mea, ‎aș tot veni după ea.
‎Ai tot veni!
‎- Vreau gogoașa! ‎- Vreau gogoașa!
‎Ai devenit mentorul ei.
‎- Da. ‎- Cum a fost?
‎E deosebită și trebuie să înțeleagă asta.
‎Vreau să vadă că e frumoasă.
‎- Da. ‎- Fiindcă Angel nu știe cine e.
‎Angel, ne-a plăcut să vedem sala,
‎dar vrem să vedem și casa ta, ‎s-o cunoaștem pe Katia.
‎- Ne conduci, te rog? ‎- Să mergem!
‎Să mergem! Mulțumim tuturor!
‎Angel, când erai mică, ți-ai propus ‎să fii sportivă olimpică sau e ceva nou?
‎Fac sport de pe la șapte ani.
‎Tata m-a înscris la toate sporturile, ‎la fotbal, baschet, de toate.
‎Doar la fotbal american am fost bună.
‎Tata mi-a spus: ‎„Faci toate sporturile astea.”
‎Chiar dacă stăteam pe teren ‎și mă jucam cu florile,
‎mă gândeam ‎să încerc să-l fac să fie mândru.
‎Iar apoi a venit adolescența
‎și deodată sunt în selecționata de fotbal ‎și sunt foarte bună.
‎Prin Universitatea Texas ‎m-am înscris în echipa olimpică
‎și așa mi-am descoperit visul, atletismul.
‎- Da. ‎- Așa.
‎De când locuiești în cartierul ăsta?
‎De vreo șase săptămâni.
‎- Recent. ‎- Da, abia ne-am mutat.
‎- Îmi plac plantele. ‎- Nu?
‎Prietenele noastre.
‎- Casa mea! ‎- Acasă!
‎E un spațiu minunat.
‎Da, e foarte frumos.
‎Nu are personalitate, ‎dar de-abia v-ați mutat.
‎Deja ai dopuri de fund? Mișto.
‎- Pentru ce e? ‎- Picioare.
‎Angel e tânără. Are 22 de ani ‎și asta e prima ei casă ca lumea.
‎E vraiște aici.
‎Seamănă cu o cameră de student. ‎Dar ea nu mai e studentă.
‎Echipament de sală.
‎Și aici. Partea de sport e rezolvată.
‎Aici e un șemineu drăguț.
‎- Pune degetul aici! ‎- Doamne!
‎Să pățesc ca Julia Roberts?
‎- Pot să încerc? ‎- Mai știi faza?
‎Da. Alea cad.
‎- Sunt defecte. ‎- Le reparăm.
‎- Aș vrea s-o văd în ăsta. ‎- Dar pe mine?
‎Un top scurt.
‎- Îl arunci? Că-l iau eu. ‎- Da. Ți-l țin eu.
‎E frumoasă. Îmi place comoda asta.
‎Aș vrea să decorez mai mult,
‎dar habar n-am cum să fac asta.
‎- Bine că-s aici! ‎- De-aia ești aici.
‎Multe vase murdare
‎și o mașină de spălat plină, ‎dar încă nepornită. Bine.
‎Bine. Da.
‎Nu.
‎Asta știu ce e.
‎Reușită sportivă. Da pentru medalii, ‎da pentru premii!
‎Ești într-o lume nouă.
‎Cât de încrezătoare ești ‎când ieși în lume?
‎Lumea e una, sala de forță e alta.
‎Dar e ciudat, fiindcă ambele există…
‎- În lume? ‎- În lume.
‎La sală mă simt nespus de încrezătoare.
‎În afara sălii, fac adeseori așa.
‎- Și parcă vreau să nu fiu văzută. ‎- Limbajul corporal.
‎Trebuie să vedem ‎cum putem capta energia de la sală.
‎Cred că machiajul și coafura ‎ne pot fi de folos.
‎M-am machiat complet o dată ‎și am avut un atac de panică.
‎Nu mă îngrijesc.
‎Nu-mi fac manichiura sau pedichiura… ‎N-am făcut asta niciodată.
‎Mai gândește-te la ce înseamnă ‎îngrijire personală, la sală asta faci.
‎Faci lucruri care îți aduc bucurie, ‎trebuie doar să diversificăm.
‎Dacă urmezi un singur drum ‎ca să te distrezi
‎și drumul e închis pentru reparații,
‎încotro poți să te duci?
‎Te învățăm niște trasee noi.
‎Da. Categoric.
‎- Unele mi-au arătat că ai explorat. ‎- L-am purtat o dată.
‎N-am știut cu ce să-l combin, ‎iar când l-am purtat… nu m-am simțit bine.
‎Dulapul ăsta e unul de sportivi,
‎nu te regăsesc pe tine în el.
‎Nu știu.
‎Încă nu mi-am identificat stilul. ‎N-am găsit stilul lui Angel.
‎Bine.
‎Întotdeauna mi-a plăcut ‎stilul de rocker din anii '90.
‎Blugi rupți și plasă.
‎Dar habar n-am dacă îmi vine bine.
‎Dacă ne-am întâlni ‎fără să ne fi cunoscut,
‎iar tu ai purta ținuta favorită.
‎ce ai vrea să cred?
‎Aș vrea să mă simt sexy.
‎- Asta vreau să știu. ‎- Da.
‎- Aș vrea să mă simt sexy. ‎- Bine.
‎Fiindcă, în general, nu mă simt sexy.
‎Nu știu cum să-mi evidențiez ‎părțile feminine. Fac haltere…
‎- Asta ți-e slujba. ‎- Sunt sportivă.
‎Vrei să găsești un echilibru ‎între cea de la serviciu
‎și cea din sinea ta.
‎Absolut.
‎- Îți plăcea mâncarea în copilărie? ‎- Mâncam întruna.
‎Cine gătea? Mama sau tata?
‎- Mama gătea tot. ‎- Serios?
‎Tata făcea grătar o dată pe săptămână.
‎- Dar mama… ‎- Ce tată tipic!
‎Așa e, nu?
‎Dar era gustos.
‎Să ne înțelegem! Grătarul era grozav.
‎Dar mama gătea zilnic și era bun.
‎Ce gătea ca să-ți facă o bucurie?
‎De toate.
‎Tatăl ei e din Filipine. ‎Deci multe influențe filipineze.
‎Venea și făcea ‎pancit‎… ‎Cred că pronunț groaznic.
‎Nu te uita la mine, că nu vorbesc tagalog!
‎- Ce mai faci? ‎- Cum merge, Katia? Încântat.
‎Aș vrea să stăm un pic de vorbă.
‎La început, ai avut ‎o relație heterosexuală cu Angel.
‎Așa este.
‎Când Angel a început tranziția, ‎ți-a fost greu la un moment dat?
‎Au fost unele momente.
‎La început a fost foarte dificil.
‎- „Asta îmi doresc?” ‎- Așa.
‎Era întrebarea obligatorie.
‎Psihic sunt în stare să fac față?
‎Dar eu doar… O iubesc, și încă mult.
‎Pentru mine, ‎asta e mai important decât orice.
‎Bate palma!
‎Asta speram să-mi spui.
‎Ai început tranziția la 21 de ani?
‎- Da, la 21. ‎- Cum s-a purtat familia?
‎Mama și frații mei au fost grozavi.
‎Au procesat totul pe îndelete.
‎Dar tatăl tău?
‎Fiindcă tatăl te-a inspirat
‎și te-a împins ‎să urmezi o carieră sportivă.
‎Mi-am stabilit drept ultimă barieră
‎să vorbesc cu tata ‎înaintea terapiei hormonale
‎și să-i spun că fac asta
‎pentru sănătatea mea, ‎fiindcă uneori îmi doresc să mor.
‎De atunci n-am mai vorbit. N-a mai venit ‎de Ziua Recunoștinței sau de Crăciun.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nu înțelege de ce.
‎Nu știu…
‎Vreau să vadă că zâmbesc larg ‎pentru prima oară în viață.
‎Mă simt în largul meu, dar lipsește ceva.
‎Îmi vreau tatăl înapoi.
‎Îmi vreau tatăl înapoi. Eu…
‎N-a fost aici.
‎Și am făcut multe lucruri grozave ‎de când am început tranziția
‎și toți ceilalți spun ‎că sunt mândri de mine.
‎Dar tata nu mi-a spus asta niciodată…
‎Da.
‎…de când am început tranziția.
‎Ai fi de acord să îl contactez?
‎Poate asta ți-ar deschide calea ‎înapoi la tatăl tău?
‎- Da. ‎- Da?
‎Da. Aș vrea mult.
‎Sunt gata să facilitez discuția ‎dintre Angel și tatăl ei.
‎A avut o mare influență în viața ei,
‎iar absența lui a lăsat un loc gol.
‎Iubito!
‎- Ce drăguțe sunteți! ‎- Știu!
‎De ce crezi că i-ar fi de folos?
‎Cred că ați putea s-o ajutați mult.
‎Te iubesc, dar ai nevoie de ajutor.
‎O să fie nevoie de patru bărbați gay ‎și o regină non-binară
‎ca să mă învețe să fiu fată.
‎Știi ce vreau să zic? ‎Vrem să te învățăm să fii ce vrei tu.
‎Ești o femeie. Asta văd!
‎Știi să fii feminină, să fii încrezătoare, ‎trebuie doar să te simți în largul tău.
‎- Ești gata să începem? ‎- Foarte!
‎- Bine. ‎- Da!
‎O poți săruta.
‎La revedere!
‎SEDIUL CELOR CINCI FABULOȘI
‎În prezent, Angel încearcă ‎să găsească multe răspunsuri,
‎iar eu vreau s-o ajut să-și descopere ‎stilul interior care îi place
‎și să o fac să se simtă ‎binevenită și iubită acasă.
‎Eu vreau s-o ajut pe Angel ‎să știe că e frumoasă,
‎să fie sigură de sine
‎și să știe că merită să fie așa cum e.
‎Împreună cu Angel și cu mama ei,
‎vreau să aflu despre viața ei,
‎fiindcă cred că discuțiile cele mai bune ‎au loc la masă.
‎Angel e deosebită ‎fiindcă e foarte prietenoasă
‎și mi-e clar că a petrecut toți acești ani ‎trăind o viață care nu era a ei,
‎așa că vreau să o ajut ‎să se simtă femeie așa cum și-a dorit.
‎Angel are un sprijin grozav la sală,
‎dar săptămâna asta ‎vreau să vorbesc cu tatăl ei,
‎fiindcă ea trebuie să știe ‎ce relație are acum cu tatăl ei,
‎dar vreau și ca Angel să știe ‎că nu contează cine te acceptă sau nu,
‎important e să te accepți tu însăți.
‎ZIUA 2 - IUBINDU-NE PE NOI, ‎NE IUBIM MAI BINE ÎNTRE NOI - LAVERNE COX
‎Bun venit la Raven Row, ‎cel mai minunat salon din lume!
‎- Mulțumesc. ‎- Intră!
‎O porție de „superbitate” ‎dis-de-dimineață.
‎Să vorbim despre culoarea ta!
‎Ai niște șuvițe roșii superbe.
‎Vrei ca lumea să creadă ‎că așa e părul tău natural
‎sau ai vrea să zică: ‎„E cam fistichiu, dar îmi place”?
‎La cum ai spus-o, ambele sunt super.
‎- Nu pot decide. ‎- Știu, mi-am dat seama spunând-o.
‎Poate o medie între cele două.
‎- Tot ce fac e o medie. ‎- Îmi plac mediile.
‎E important ca Angel să înceapă ‎acest proces știind că e completă
‎și că nu trebuie ‎să se schimbe pentru nimeni.
‎Totuși, specialitatea mea e cosmetica.
‎O pot învăța alte metode ‎prin care se poate îngriji,
‎ca să se simtă frumoasă și sigură de sine, ‎fiindcă e superbă.
‎Am vrut să încep cu părul tău,
‎ca să ne distrăm
‎și să te simți ‎încrezătoare și înfloritoare.
‎Ar fi minunat.
‎Aș vrea să fiu și pe stradă ‎cea care sunt în sala de forță.
‎E interesant că am muncit atât ‎ca să mă descopăr,
‎pentru că am impresia ‎că încă nu știu multe despre mine.
‎Procesul e același pentru toată lumea.
‎- Da. ‎- Mă înțelegi?
‎Deci e în regulă.
‎În copilărie nu am avut modele de urmat, ‎n-am văzut niciodată o persoană trans.
‎Modelele mele au fost tata ‎și sportivii pe care-i vedeam.
‎Nu mă simțeam bine.
‎Îmi petreceam zile întregi la liceu
‎gândindu-mă că nu mă simt bine ‎și neștiind de ce.
‎Dar când ai început tranziția, ‎problema asta s-a atenuat.
‎Da. Am început HRT doar acum zece luni.
‎Dar de când iau hormoni, a dispărut.
‎Familia ta cum s-a purtat în ultimul an?
‎Majoritatea familiei a parcurs pașii ‎pentru a înțelege,
‎a învăța și a se educa, ‎precum și a pune întrebări.
‎Dar înainte de tranziție, mă vedeam cu ei ‎o dată sau de două ori pe lună.
‎După, mi-am spus că nu vreau să-i văd, ‎nu vreau să am de-a face,
‎nu vreau să mă dau peste cap
‎și să-i forțez practic să își rescrie ‎tot ce știau despre mine.
‎Nu știu. Am impresia că sunt egoistă.
‎Gândește-te la asta!
‎Nu cumva societatea cis-hetero ‎e cea egoistă
‎forțându-te să te conformezi unui model ‎care nu e al tău, iar acum te dezveți?
‎Nu ești egoistă ‎dacă trăiești cum te simți.
‎Și cred că oamenii dragi ție ‎și cei apropiați
‎o să vrea să te vadă cum înflorești.
‎Dacă unii nu-ți pot arăta ‎compasiune și răbdare,
‎nu vă e dat să aveți relația aia acum.
‎Da.
‎Angel e isteață, muncitoare, frumoasă.
‎Nu are nevoie de validarea altcuiva, ‎fiindcă nu-i putem controla pe alții.
‎Deci prima persoană și cea mai importantă ‎care are nevoie de acceptare ești tu.
‎Mă mândresc de tine!
‎La 22 de ani, să fii unde ești,
‎trebuie să te mai și bucuri de reușite.
‎Uneori le pierd din vedere.
‎Nu-i nimic. ‎Primul pas e să-ți dai seama de asta.
‎Cred că ne dăm seama ‎că avem o mică problemă
‎cu aprecierea progresului făcut deja,
‎și sunt mulți în situația asta, ‎nu ești doar tu.
‎Dar am prins-o la 22 de ani.
‎- Am prins-o. ‎- Da.
‎Vreau să facem un machiaj complet subtil.
‎Habar n-am ce fac.
‎Crede-mă, e foarte ușor.
‎Dacă poți ridica greutăți, poți și asta.
‎Vrem să adăugăm ‎puțină culoare cu fard de obraz.
‎Și îl aplic unde ar ajunge ‎razele soarelui,
‎fiindcă așa e mai cochet și natural.
‎Da!
‎Ești gata pentru noua Angel? ‎Trei, doi, unu.
‎Doamne!
‎Dumnezeule!
‎E minunat.
‎E drăguț, nu?
‎Nu știu cine e, e altcineva.
‎Nu plâng. ‎Nu vreau să distrug machiajul.
‎E în regulă, corectăm tot. Suntem aici.
‎Ești frumoasă.
‎Bună!
‎Doamne, ce frumoasă ești!
‎- M-ai terminat. Facem cumpărături? ‎- Da.
‎Spune-mi cum a fost pentru tine ‎la cumpărături până acum!
‎Detest să merg la magazin.
‎Deunăzi am intrat într-unul
‎și, trecând prin fața unor oglinzi, ‎mi-am văzut corpul.
‎În spatele meu era o fată frumoasă, ‎am văzut-o
‎și mi-am spus ‎că nu voi arăta niciodată ca ea.
‎„Și nu mă voi simți niciodată ‎așa de bine.”
‎Și imediat am început să mă sufoc, ‎am izbucnit în plâns.
‎Katia m-a scos din magazin
‎și m-a întrebat ce am pățit ‎și ce simțeam.
‎În clipa aia, nici nu știam ce simțeam.
‎- Da. ‎- Doar disperare…
‎- Da. ‎- …și disforie. Cumplit.
‎Uitându-mă la astea, ‎îmi spun că nu-mi vor veni niciodată.
‎Asta e din cauza mărimii hainelor
‎sau pentru că n-ai mai purtat ‎astfel de haine până acum?
‎- N-am nicio idee. ‎- Da.
‎Mi-a fost greu să separ forța, ‎mușchii, puterea de masculinitate.
‎Dar nici să nu merg în partea cealaltă, ‎spre culori aprinse și superfeminitate,
‎hiperfeminitatea spre care femeile trans ‎ar trebui să încline.
‎Te poți simți feminină ‎și dacă nu porți roz și nu e din puf.
‎Da.
‎Masculinitatea și feminitatea ‎nu mă interesează.
‎Pentru Angel însă, ele sunt o problemă.
‎Așa că vreau să găsesc ceva ‎ce o face să descopere
‎o nouă versiune a ei.
‎- Ești gata? ‎- Da.
‎- Vii să ne arăți? ‎- Bine.
‎Spune-mi cum te simți!
‎Nu recunosc fata din oglindă.
‎Deloc.
‎Probabil că e prima rochie ‎pe care o probez în viața mea.
‎Am pus odată o rochie pe mine ‎și imediat am spus „nu”.
‎Și am aruncat-o. ‎La forța pe care o am în brațe,
‎mă simt foarte complexată ‎din cauză că sunt mari.
‎Dar cu rochia asta, par mai subțiri, ‎iar asta e bine.
‎Spuneai mai devreme ‎că te uiți la alte fete în magazin
‎și le vezi silueta.
‎Datorită croiului, ‎îți evidențiază un pic talia și șoldurile.
‎E o șmecherie.
‎Crezi că ai putea purta ‎rochia asta undeva?
‎Nu știu. Mă complexează burta,
‎mi-a rămas așa dinainte de HRT.
‎Nu știu să existe vreo femeie,
‎în afară de cine știe ce supermodel,
‎care să nu aibă un pic de formă aici.
‎Nu e cu nimic mai mare decât a altora.
‎Bine.
‎Fii mai îngăduitoare cu tine ‎în fața oglinzii!
‎Să vedem altceva!
‎- Angel, draga mea? ‎- Da.
‎Îmi arăți cum ești îmbrăcată, te rog?
‎Bine.
‎Spune-mi cum te simți!
‎E sexy.
‎- Da? Ura! ‎- E perfectă.
‎Spune-mi de ce e sexy! ‎Eu știu, dar zi-mi tu!
‎Îmi arată mușchii și silueta.
‎Dar pantalonii largi accentuează silueta ‎mai bine decât ceva strâns pe corp.
‎Accentuează șoldurile.
‎Cureaua e feminină, dar și puternică, ‎e foarte frumoasă.
‎Bluza e foarte sexy.
‎Da, ținuta!
‎Ieri nu te mișcai așa, când te-am văzut.
‎Acum 12 ore, n-aș fi văzut-o pe ea acolo.
‎E un vis.
‎Nu m-aș fi putut îmbrăca așa niciodată.
‎Habar n-aveam că arăt așa.
‎Câtuși de puțin.
‎Îți aduc un șervețel.
‎S-o văd pe Angel atât de fericită ‎când s-a regăsit în sfârșit în haine
‎mă face nespus de fericit.
‎Sper că sămânța pe care am plantat-o ‎o va încuraja să se simtă bine cu sine
‎și să aibă un efect ‎asupra altor aspecte din viața ei.
‎Îmi place mult absolut tot ce văd
‎și pe partea asta, și pe asta.
‎Da, și părul!
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎- Mersi. ‎- Eu îți mulțumesc.
‎Mă bucur că pot fi zâna ta cea bună.
‎E drăguț, nu?
‎Doamne, e superb!
‎Te-am adus aici fiindcă știu ‎că la weekend avem ceva…
‎- O petrecere. ‎- Așa.
‎Ai mai primit musafiri?
‎În casa dinainte am mai dat ‎o petrecere de ziua Katiei.
‎Dar în afară de aia, n-am mai organizat ‎o petrecere propriu-zisă.
‎Vreau să te simți acasă ‎așa cum te simți la sală.
‎Angel e în siguranță la sală,
‎dar sunt multe locuri ‎unde știu că nu se simte binevenită.
‎- Bună ‎- Bună!
‎John și Doug.
‎- Bună! ‎- Ea e Luna.
‎E drăgălașă.
‎Am adus-o la un magazin local drăguț ‎unde se poate simți în siguranță.
‎Efectiv, nu m-am gândit la stil, ‎la amenajarea interiorului.
‎Bine. Așa e la 22 de ani.
‎Știu că soțului meu îi place ‎să-și exprime părerile,
‎deși nu i le iau în considerare.
‎- Am invitat-o aici și pe Katia. ‎- Serios?
‎Am vrut s-o includ.
‎Amenajarea interiorului ‎e un pas mare când stați împreună.
‎Că veni vorba… Bună!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Arăți minunat. ‎- Ura!
‎Pantofii tăi!
‎Te tot admir.
‎- Îmi împrumuți pantalonii? ‎- O să-ți fure hainele.
‎Sigur că da.
‎Pot să merg. Uite!
‎Sunt mândră de tine.
‎- E prima ieșire majoră pe tocuri? ‎- Prima în general.
‎- Serios? ‎- Succes!
‎Incredibil!
‎Deși îmi place canapeaua voastră,
‎prefer ca mobilierul mare
‎cum e canapeaua, patul, masa ‎să fie piese neutre.
‎Iar apoi folosiți perne sau pături ‎ca să schimbați după cum aveți chef.
‎E versiunea superioară ‎a canapelei noastre.
‎- Da. ‎- Da.
‎- E grozavă. ‎- Să mai explorăm un pic!
‎Știu și că îți place mult verdele.
‎Un scaun care m-am gândit ‎că o să-ți placă fiindcă e verde…
‎- Super! ‎- …e acesta.
‎- E solid, comod… ‎- Și foarte moale.
‎Îmi place pentru că e din trei materiale.
‎Tapițeria, exteriorul de plastic ‎care imită un scaun Eames vintage
‎și partea de metal. ‎Deci, trei materiale diferite.
‎- Foarte drăguț. ‎- Da, e unic.
‎- Îmi place. ‎- Vezi?
‎Ți-am spus eu că îți găsim stilul. ‎Ai un stil bun, gusturi bune.
‎Anul care a trecut a fost foarte greu, ‎fiindcă 21 de ani, am avut un băiat.
‎Nu am reușit să procesez ‎ce se întâmplă cu copilul meu.
‎- Ai mai cunoscut o persoană trans? ‎- Nu.
‎Nu știu nimic despre comunitatea trans.
‎Dincolo de povestea cu accesul la toalete, ‎pentru mine n-a fost ceva relevant.
‎Dar apoi, mi-a afectat direct familia.
‎A venit în casa ta.
‎Și mi-e greu să asimilez asta ‎și să merg mai departe.
‎Marea mea teamă când îmi văd copilul ‎e exteriorul, pe care încă nu-l înțeleg.
‎De ce te temi? Că nu e copilul ‎pe care îl aveai tu în minte?
‎Da.
‎Dar cred că uneori, ca părinți,
‎avem o imagine despre viața ‎pe care credem că o va duce copilul,
‎iar când ea nu se confirmă, jelim.
‎Da.
‎Dar imaginea pe care o aveai ‎despre copilul tău nu e prea diferită.
‎Angel e fericită, dar îi e dor de tine.
‎Îi e dor de tine ‎mai mult decât îți dai seama.
‎Eu vreau doar să știu ‎cum a început procesul,
‎asta mă râcâie cel mai mult,
‎de unde a venit schimbarea asta de optică.
‎Fiindcă e un mare gol…
‎în inima mea, mi-e tare dor.
‎ZIUA 3
‎FII TU ÎNSĂȚI, LUMEA SE VA OBIȘNUI. ‎- MANABI BANDYOPADHYAY
‎De-abia aștept să facem astea.
‎Avem soia, oțet de orez, un pic de zahăr,
‎iar uneori îmi place să adaug praz ‎sau ceapă verde.
‎Uneori fac clătire cu praz.
‎- Sună bine. ‎- Delicioase, sărate, crocante.
‎- Bună! ‎- Doamne!
‎- Îmi place…
‎- Vă las un pic, mama și fiica! ‎- Îmi place…
‎Când viața în jur se schimbă atât de mult, ‎o rețetă de mâncare te poate întări.
‎- Da, arată bine. ‎- Mulțumesc.
‎Mâncarea are ‎o incredibilă putere a nostalgiei.
‎Ți s-a luminat fața când te-am întrebat ‎despre mânarea din copilărie
‎și ai spus că mama făcea ‎lumpia. ‎Ați făcut asta vreodată împreună?
‎Împreună, nu cred. ‎N-am mâncat asta de ani de zile.
‎- De ani? ‎- Da. Delicioasă.
‎- Mai ales făcută de ea, e de vis. ‎- Mă bucur că spui asta.
‎- Astăzi, mama ne va învăța. ‎- Exact.
‎Lumpia‎ sunt pachețele de primăvară ‎tradiționale din Filipine,
‎cu diferite umpluturi.
‎Când iau carnea tocată, ‎trec așa prin ea cu cuțitul.
‎Ajută să se mărunțească mai ușor…
‎- În loc să o faci… ‎- În tigaie.
‎- Exact. ‎- Doamne!
‎Vrei să tai varza?
‎- Deja mi-e groază. ‎- Deja?
‎Îmi îndoi degetele, ‎apoi folosesc vârful cuțitului ca ghid.
‎- E destul de subțire? ‎- Da.
‎Aprobarea mamei e esențială.
‎- Și acum? ‎- Adăugăm legumele.
‎Avem varză, ceapă verde, morcovi.
‎Usturoi. Sos de soia.
‎Și un pic de sos de stridii.
‎Am reușit să găsim clătite de ‎lumpia.
‎Am fost destul în localuri mexicane ‎ca să știu cum se face.
‎Și avem ou bătut cu lapte, ‎ca să țină totul împreună.
‎- Bum! Am reușit. ‎- Măi să fie!
‎Eu aștept până se fac auriu închis.
‎Am înțeles.
‎Angel mi-a spus cum, în copilărie,
‎tatăl a împins-o să facă toate sporturile.
‎E interesant, acum am impresia
‎că reușesc să fac tot ce voia el, ‎chiar cu ani în urmă.
‎Îți amintești ultimul meu meci de fotbal?
‎Am ieșit de pe teren în lacrimi,
‎spunând că îmi încheiasem ‎cariera în sport.
‎El m-a strâns în brațe ‎și mi-a spus că e mândru de mine…
‎- E bun la îmbrățișări. ‎- Așa e.
‎Te înțeleg, ‎pentru că la ultimul tău concurs
‎mi-am dat seama că nu pe mine ‎voiai să mă vezi acolo, în tribună.
‎Nu e că nu te iubește sau că nu…
‎Încearcă doar să înțeleagă. ‎Îl știi cum e, are nevoie de timp.
‎Toată lumea are nevoie.
‎Iubirea vieții mele a avut nevoie de timp ‎ca să înțeleagă.
‎Nu ne putem aștepta ‎ca oamenii să se schimbe pe loc.
‎Așa e. Faptul că noi suntem gata ‎nu înseamnă că și alții sunt.
‎M-am simțit împăcată ‎când ți-am văzut chipul pentru prima oară
‎după ce ai început tranziția, ‎zâmbetul tău.
‎Faptul că am știut că ești fericită.
‎Mama lui Angel o susține mult. ‎E vulnerabilă și deschisă
‎despre dificultățile ei ‎în timpul tranziției lui Angel.
‎Dar ea își vede copilul, atât,
‎și vrea să fie fericită. ‎Asta înseamnă acceptare.
‎El se trage ‎dintr-o familie tradițională mexicană
‎și e… La ei, nu se poate ‎decât într-un fel.
‎Dar cred că va reuși. Deci…
‎- Trebuie timp. ‎- Da.
‎Trebuie timp.
‎Chiar că da. Știți?
‎Apropo de timp, astea sunt gata.
‎Deci, ce va fi la weekend?
‎Chemăm niște amici ca să inaugurăm casa, ‎fiindcă n-am făcut-o ca lumea.
‎Deci ar fi frumos să fac așa ceva ‎săptămâna asta.
‎- Cred că ar fi apreciate. ‎- Și eu.
‎Categoric le-am dus dorul. E…
‎gustul din copilărie.
‎Mă bucur mult că am putut face asta.
‎Arată bine.
‎Cum a fost?
‎- Grozav. ‎- Arăți minunat.
‎- Mersi. ‎- Super.
‎- Doamne! ‎- Ieri a fost nebunie.
‎Grozav!
‎Am vrut să ne vedem și să discutăm,
‎fiindcă am vorbit ‎despre un sistem de sprijin.
‎Mi-ai spus despre tine ‎și relația cu tatăl tău.
‎Ce-ți trebuie pentru mai multă încredere, ‎mai ales față de tatăl tău?
‎Cred că vreau să îmi spună ‎că pot să fiu așa cum sunt.
‎Îi e greu să mă privească ‎sau să înțeleagă ce fac?
‎Uneori, în comunitatea noastră LGBTQIA, ‎adeseori credem că ceilalți au puterea.
‎Nu-mi place conceptul de „coming out”, ‎de fapt, tu te deschizi altora.
‎Când te exprimi astfel,
‎le dai altora puterea de a te respinge, ‎iar eu nu cred că au puterea aia.
‎Tu ai puterea de a spune ‎„vă invit din nou în viața mea”.
‎L-am întrebat pe tatăl tău ‎dacă vrea să vă întâlniți și să vorbiți.
‎Mi-a spus că vrea.
‎Ești de acord să îl sun ‎și să îl invit aici,
‎ca să puteți discuta?
‎- Da? ‎- Da.
‎Pentru Angel, ăsta e momentul
‎când ori continuă să se iubească, ‎cu tatăl ei alături,
‎ori s-ar putea să îl piardă.
‎E foarte greu.
‎Eu vreau să fiu aici, să o susțin.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Mă bucur să te văd!
‎- Ce mai faci? ‎- Bine.
‎- Toate bune? ‎- Da.
‎- Mișto bascheți. ‎- Mersi!
‎Nu știu ce să spun.
‎Da, sunt în aceeași situație.
‎Categoric, a fost un an greu.
‎- Un an lung. ‎- Da.
‎Ce răspunsuri voiai să primești, Angel?
‎Eu doar…
‎Am vrut să știu ‎de ce a fost așa de greu să mă vezi.
‎Te așteptai la o diferență uriașă?
‎Da. Așa e.
‎Marea mea teamă…
‎a fost să te văd.
‎Asta a fost.
‎Am avut un băiat 21 de ani.
‎Știi? Am simțit ‎că am dat greș față de tine.
‎Mi-e sincer dor de tine.
‎Îmi lipsești din viața mea.
‎Aș vrea să știu ce te-a ajutat ‎în acest proces.
‎Pentru că știu că amândoi avem nevoie ‎unul de celălalt.
‎Era o întrebare nepusă.
‎Dacă nu abordezi subiectul, ‎nu știi în ce constă el.
‎Întotdeauna am simțit că ceva era diferit.
‎Oricât am ieșit cu băieții, ‎oricât am jucat fotbal cu ei…
‎- Tot nu m-am simțit la fel ca ei. ‎- Așa.
‎Când mi-am spus că-s fată și mă cheamă ‎Angel, toate îndoielile au dispărut.
‎E greu să înțelegi când copilul îți spune
‎ceva diferit de viziunea pe care o aveai
‎despre copilul tău, la maturitate.
‎Dar acum, vorbind cu tine, ‎ești tot copilul pe care l-am crescut.
‎Când încerci să crești un băiat,
‎cultura noastră ne-a învățat ‎că băieții sunt tari,
‎bărbații-s bărbați. Cam așa. ‎Bărbați de nădejde.
‎Iar femeile, ‎ele sunt tratate ca prințesele.
‎Așa am fost învățați, știi?
‎Asta a fost partea dificilă… ‎N-am putut să mi te închipui fată.
‎Nu sunt prințesă, tată.
‎Nu vreau să fiu o prințesă.
‎Continui să am calitățile de care vorbeai, ‎în afară de cea de bărbat. Tot eu sunt.
‎Toți îmi spun să muncesc, ‎să pun osul la treabă.
‎Când antrenez, mă gândesc la asta ‎și tot mai vreau să fiu ca tine.
‎Ai vrut ca într-o zi să-ți spun ‎că tu m-ai făcut bărbatul care sunt?
‎Tu m-ai făcut femeia care sunt.
‎N-aș fi putut face nimic din ce am făcut ‎dacă nu ai fi fost tu.
‎Și în tot acest timp, ‎ți-am dus dorul, știi?
‎M-am gândit că, dacă m-ai vedea zâmbind ‎și ai vedea ce fericită sunt…
‎Mama ta îmi tot spunea că, de te-aș vedea ‎ce fericită ești, aș fi și eu fericit.
‎Și, la urma urmei, asta vrem.
‎- Te iubesc. ‎- Și eu pe tine.
‎Și eu pe tine.
‎Pot să te îmbrățișez iar?
‎O să fie bine.
‎ZIUA 4
‎MĂ IDENTIFIC DREPT CE SUNT. ‎- ANDREJA PEJIĆ
‎Mă dau în vânt după o surpriză ca lumea.
‎Intră!
‎- Surpriză! ‎- Surpriză!
‎- Doamne! ‎- Doamne!
‎- Unde sunt? Asta e casa mea? ‎- A ta.
‎- Poftim? ‎- Noul șemineu.
‎Marmură și placă la comandă.
‎Doamne!
‎- Mă rotesc întruna. ‎- Da, fă-o!
‎Nu știu ce să spun.
‎Bine.
‎Sunt înmărmurită.
‎Ce frumoase sunt!
‎Da, textură.
‎Sunt la comandă.
‎Încă unul pentru plante, că vă plac. ‎Gata pentru dormitor?
‎Doamne!
‎Dormitorul unei doamne.
‎Ăla e un gong?
‎- Pare altă cameră. ‎- Nu e… Unde mă aflu?
‎E superb.
‎Nu am cuvinte.
‎Deloc. În afară de astea ‎pe care le rostesc.
‎Mulțumesc.
‎- Te iubesc. ‎- Câtă sinceritate!
‎Înainte de petrecerea de casă nouă, ‎ce părere ai despre rețetă?
‎- Pot s-o fac. ‎- Bine.
‎- Și despre petrecere? ‎- Am emoții.
‎Lumea va gusta mâncarea ‎și va vedea ce minunată e casa acum,
‎deci mai vedem.
‎Mulțumesc pentru tot.
‎Cu plăcere.
‎- De-abia aștept să vorbim despre haine. ‎- Bine.
‎O să vezi că am umplut dulapul.
‎Avem fuste, avem bluze.
‎Fuste, da.
‎Câteva topuri scurte, pentru că știu ‎că în ele te simți deja în largul tău.
‎Vreau să te joci.
‎Vreau să găsești ce îți place.
‎- Să le combin! ‎- Da.
‎Vreau să facem ca în magazin.
‎- Ne jucăm cu haine. ‎- Cu plăcere!
‎Bine…
‎Da!
‎Minunat! Angel, ieși te rog!
‎Da!
‎- Sexy grunge de anii '90. ‎- Îmi place negrul.
‎- Grunge-ul din anii '90? Eu sunt! ‎- Zău?
‎E sexy și superb.
‎Cel mai mișto top scurt ‎din câte am văzut în viața mea.
‎În sfârșit, un top scurt, Tanny!
‎Da, așa.
‎Mă simt minunat.
‎- Arată grozav. ‎- Încă o ținută!
‎Da, fată!
‎- Bună, draga mea. ‎- Bună!
‎- Mă bucur să te văd. ‎- Bună!
‎- Nu e super casa asta? ‎- Ba da!
‎Nu e super casa voastră?
‎- Bună! ‎- Mă bucur să te văd.
‎- Bună, Katia, draga mea! ‎- Bună!
‎- Ești gata să-ți vezi iubita? ‎- De-abia aștept.
‎Angel, draga mea!
‎Supertare!
‎Cine ești? Doamne!
‎- Tare drăguță. ‎- Superbă.
‎Senzațională.
‎Așa.
‎Arătăm foarte diferit, dar nu-i nimic.
‎N-are nimic.
‎- Terminați, e emisiune de familie! ‎- Gata!
‎- Bijuteriile. Centura. ‎- Părul, machiajul, hainele.
‎- Arăți incredibil. ‎- Da.
‎Niciunul nu dezamăgiți.
‎Trebuie să spun ‎că sunt niște ținute grozave,
‎superbe, incredibile.
‎- Katia, ce părere ai? ‎- Sunt înmărmurită.
‎Am vrut să fii așa.
‎Ne-am străduit să facem tot ce putem
‎ca să te simți pe cât de minunată ești.
‎Cu toții te adorăm.
‎Vă mulțumesc tuturor.
‎Au fost atâtea clipe minunate, ‎așa ca momentul de acum.
‎Dar să mă pot privi ‎și să mă simt frumoasă,
‎nu doar să mă văd ‎și să zic că arăt bine.
‎Mă simt bine, ‎mă simt frumoasă, mă simt sexy.
‎- Prima zi a schimbat tot. ‎- Da!
‎A fost nemaipomenit ‎să văd cum ai crescut săptămâna asta.
‎Când vedem pe cineva ‎din comunitatea noastră cum înflorește
‎și își descoperă frumusețea, ‎puterea și inteligența,
‎cu toții simțim că am câștigat.
‎Te iubesc, frumoaso.
‎Te iubesc mult de tot.
‎- Te iubesc. ‎- Mulțumesc.
‎Distracție plăcută, ‎ia o pauză în bucătărie,
‎trage-ți sufletul și nu te stresa!
‎Uită-te la ea!
‎- Vă iubesc mult. ‎- Pa!
‎Doamne, numai bine! Vă iubesc mult.
‎NOUA ANGEL
‎DACĂ POT SĂ ATING CERUL, O VOI FACE. ‎- LAXMI NARAYAN TRIPATHI
‎Unsprezece, 12, 13, 14, 15, 16…
‎Optsprezece, 19, 20, 21…
‎- Atât? ‎- Vreau jeleuri.
‎Da, bravo! Meriți ceva bun. Haide!
‎- Să înceapă petrecerea! ‎- Pardon!
‎Gata?
‎- Da. ‎- Da.
‎Ce bine arată machiajul!
‎- Arată frumos. ‎- Da.
‎Mă bucur că a vrut decolteu.
‎- Grozav. Îmi place. ‎- Și mie îmi place.
‎- Am remarcat. ‎- Dacă n-ai văzut. Doar un pic…
‎- Doar la el mă uit. ‎- Unul subtil.
‎- Te bucuri? ‎- Da.
‎- N-am mai gustat. ‎- Eu mâncam în copilărie.
‎De mult nu m-am mai putut bucura de ele.
‎Așa că mă bucur să încep acum.
‎Ce gătește, Anthony?
‎Lumpia‎, o rețetă filipineză tradițională
‎pe care i-o făcea mama în copilărie.
‎Nu mai știau ‎când au mâncat asta împreună.
‎Bună!
‎- Da! ‎- Da!
‎Rotește-te!
‎Doamne! Ce picioare frumoase!
‎- Da! ‎- Și spatele!
‎Așa te vreau!
‎- Zi-mi cât ridici! ‎- Doar 182 de kile.
‎O nimica toată.
‎Probabil o văd prima oară ‎fără echipament de sală.
‎Și sunt șocați.
‎- Îmi place părul. ‎- Mersi.
‎Ce drăgălașă ești!
‎Aici avem niște ‎lumpia‎, dacă vreți.
‎- Eu vreau. ‎- Ura!
‎Bine. Poftiți!
‎Haide! Să te vedem!
‎Dă din fund un pic! Haide!
‎Îmi place că pozează ‎în hainele astea. Bravo ei!
‎Arată-le un umăr suplu! Îmi place.
‎Bine.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Doamne, ce bine arăți! ‎- Ce mai faci?
‎Arăți grozav.
‎Bună, mamă!
‎Arăți foarte bine.
‎- Bună! ‎- Arăți… Doamne!
‎Arăți minunat!
‎Uitați-vă la familie!
‎- E incredibil. ‎- E elegant.
‎Îmi place.
‎Nu-ți vine să mai pleci.
‎Angel are familia pe care a ales-o,
‎dar și-a regăsit și familia naturală.
‎Tată, voiam să-ți arăt repede ceva.
‎N-ai venit la concurs,
‎dar asta e prima medalie ‎pe care am câștigat-o ca… fată.
‎Și e ceva pentru care am muncit mult.
‎E minunată.
‎Minunată. Sunt mândru de tine.
‎Mulțumesc.
‎- Îmi pare rău că n-am fost acolo. ‎- Nu-i nimic.
‎Nu-i nimic. Toți avem nevoie de timp.
‎Și putem face lucruri acum…
‎Uite, îți mulțumesc că ai venit acum.
‎Da. Cu plăcere.
‎Ce înduioșător!
‎DUPĂ TREI SĂPTĂMÂNI
‎- Bună, tată! ‎- Bună!
‎- Bun venit în locul meu sigur! ‎- E super.
‎Cu toții merităm iubire, ‎respect și siguranță,
‎oricum ne-am prezenta lumii ‎și ne-am identifica.
‎Pentru că toți vor același lucru.
‎Să fie fericiți, să-și urmeze visurile, ‎să fie cine sunt.
‎Vor s-o facă autentic, ‎alături de prieteni și familie.
‎Trei, doi, unu.
‎Când te știu alături, asta e important.
‎Bravo, fată!
‎- Frumos. ‎- E nouă.
‎Da, e nouă.
‎„Nu-ți place să fii cu mine? ‎E pierderea ta, fiindcă eu mă iubesc.”
‎Nimic mai minunat decât să trăiești ‎cum simți, viața pe care ți-o dorești.
‎N-o face lată cu 50 de kile, ‎că mi se face jenă!
‎#SFATTARE QE
‎NOȚIUNEA E LOȚIUNEA
‎GEL HIDRATANT
‎Tenul are nevoi diferite ‎în funcție de momentul din an.
‎Iarna, folosesc o cremă hidratantă.
‎E ceva mai consistentă,
‎oferă tenului cantitatea necesară de apă,
‎dat fiind aerul rece și uscat.
‎Vara, trec pe gel.
‎E ceva mai ușor și se absoarbe mai repede.
‎Da.
‎Nu risipiți ce rămâne pe degete!
‎Aplicați-l pe buze
‎pentru un plus de umezeală!
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu