SERIÁL NETFLIX
VŠICHNI ZNAMENÁTE VŠECHNO!
Vždycky jsem věděla, že jsem jiná.
Lidičky!
Ano, madam!
Dnešní andílek je doslova Angel.
To je naše hrdinka.
To jsem já.
Angel Floresová.
Je jí 22 let a bydlí v Austinu.
Je to sportovkyně a trenérka, zrovna dokončila univerzitu.
- Jo! - Ano!
Trénuju vzpírání a soutěžím v silovém trojboji.
- Trojboj není legrace. - To ne.
Nominovali ji její trenér Vinny a přítelkyně Katia.
Angel je jedinečná.
To byla ukázka.
Hele, já to dělat nebudu.
Proč ne?
Vždycky, když lidem o Angel říkám,
předem je varuju:
„Hele, s touhle ženskou budete 30 sekund
a zamilujete se do ní, protože prostě musíte.“
Jeď!
Do toho, holka!
Brnkačka.
Je extrémně motivovaná.
Dva týdny zpátky měla první soutěž v trojboji.
Pohnula horama.
Zvedne 180 kilo jako nic.
Teď drží státní rekord.
Angel je velmi silná žena.
Je prostě bezostyšně svá.
Přál bych si, aby taková byla v každodenním životě,
nejen při sportu.
Je zajímavé, že když vyjde ven,
doslova se zmenší,
protože se zřejmě necítí spokojená s tím, jaká je.
Nikdy jsem se ve svém těle necítila.
Trvalo mi 22 let, než mi došlo,
že nemusím být svalnatější,
vyrýsovanější nebo hubenější,
ale že musím projít tranzicí.
Vypadá, že ti to chce sníst.
Ty blokátory testosteronu nepotřebuješ.
Na Austin Pride 2019 jsem si poprvé oholila nohy.
Vzala jsem sportovní podprsenku a úzké šortky a podívala se do zrcadla.
To jsem já.
Bylo to tak osvobozující.
Vylítla jsem z kokonu. A bylo to.
Pořád nosí sportovní oblečení, podprsenky a šortky,
ale mimo tenhle okruh si neumí poradit.
Jsem jako skříň.
Jsi roztomilá skříň.
Chtěla bych, aby Angel nechodila na rande ve sportovním.
Mimo tělocvičnu si Angel nevěří v tom, jak působí před lidmi,
a vyhýbá se většině veřejných míst ze strachu z odmítnutí.
Představa, že půjdu nakupovat něco jiného než potraviny
mě prostě děsí.
Děsí mě to a vyvolává to úzkost.
Kdo se dívá, jak si vybírám šaty? Padnou mi?
Mám jít do kabinky?
Dostanu záchvat úzkosti, když si to oblíknu?
Je to prostě na houby.
Angel hledá, kým doopravdy je,
ale musí překonat pár překážek.
Prožívá zásadní chvíle svého života
a někdo jí musí ukázat, že je dokonalá.
Myslím, že tu cestu jí mohou ukázat jenom lidé, kteří jsou
také queer,
a myslím, že díky tomu se pak i ona sama bude cítit pochopená.
Ano! Chceme, aby se cítila pohodlně a bezpečně všude, kam půjde.
Pomůžeme týhle sportovkyni, aby vyhrála zlato ve sportu i v životě.
Jo!
DEN PRVNÍ
VŠICHNI JSME V BEDNĚ,
ALE JEN NĚKTEŘÍ MAJÍ ODVAHU SE Z NÍ OSVOBODIT.
Běž!
Pauza. To je ono.
Připraveni?
Připravený na činky jako nikdy.
Makejte.
Angel!
To je ale váha, královno.
Ahoj.
- Moc mě těší. - Ahoj, Angel.
- Jsem Tan, těší mě. - Pardon, jsem zpocená.
Ahoj. Neomlouvej se.
Ahoj, krásko. Bože, to je boží!
Kolik jsi zvedala?
Asi 110 kilo.
Antoni to zvládne. Cítí v tom osobní výzvu.
- Je to náš silák. - Vem si správný boty.
Panebože.
Zatni zadek!
- To je ono! - Máš na to!
Jeden stačí.
Sakra!
- To bylo fakt působivé. - Ohromně působivé.
Jsi působivá.
Teda. Já skoro nedal ani jeden
a bolí mě z toho záda.
Angel dělá mrtvý tah s víc než dvěma Antonima.
Je to mocná žena.
To je queer tělocvična?
Jo. Queer ženský ji vlastní i vedou.
Páni.
- Teď už se předvádíš. - Ještě dva.
- Níž. - Dva.
Kdybys to přede mnou držela,
- šel bych po tom. - Šel bys po tom.
- Já chci ten donut. - Chci ten donut, prosím.
Stal ses jejím mentorem.
- Jo. - Jaké to bylo?
Je výjimečná a musí to pochopit.
Chci, aby se viděla taky tak krásná.
- Jo. - Protože Angel netuší, co je zač.
Angel, tohle místo se nám líbí,
ale chceme i k tobě domů, chceme poznat Katiu.
- Vezmeš nás tam? - Jdeme.
Jdeme. Díky, všichni.
Angel, chtěla ses už od mala
stát vzpěračkou, nebo je to novinka?
Od sedmi let jsem sportovala.
Táta mě dával na všechny sporty, fotbal, baseball, prostě všechno.
Kromě fotbalu mi nic nešlo.
Táta mi jasně říkal, že tyhle sporty jsou jenom zábava.
I kdybych jen seděla na hřišti a trhala kytky,
chtěla bych, aby na mě byl pyšný.
A pak jsem byla teenager a najednou
je můj tým na druhém místě v okresu a jsem fakt dobrá.
Na univerzitě jsem vyzkoušela vzpírání
a tam jsem našla svůj sen. Atletiku.
- Jo. - Dobře.
Jak dlouho v téhle čtvrti bydlíš?
Asi měsíc a půl.
- Jsi tu nová. - Jsme tu chvíli.
- Máš boží rostlinky. - Že?
Jsou to kamarádi.
- Pojďte. - Domov.
Je to skvělý prostor.
Jo, je to moc hezké.
Chybí tomu osobnost, ale jsi tu jen měsíc.
A už tu máte anální kolíky? To je sladký.
- Na co to je? - Na nohy.
Angel je mladá. Je jí 22 let a tohle je její první pořádný domov.
Je tu strašlivej binec.
Vypadá to jako u studentů, ale ona už studentka není.
Věci na trénink.
Věci na sport. Sportovních věcí má hromadu.
Za tímhle je pěkný krb.
- Strč tam prst. - Ježíši.
Chceš mi dát Pretty Woman?
- Můžu to zkusit? - Vzpomínáš na to?
Jo, tohle vypadává.
- Jsou rozbitý. - To spravíme.
- V tom bych ji rád viděl. - A co mě?
Líbí se mi to.
- Nechceš to vyhodit? Nechám si to. - Jo, máš to mít.
To je moc hezkej prádelník.
Ráda bych to tu víc nazdobila,
ale nevím, jak se to dělá.
- Dobře, že tu jsem. - Proto tu jsi.
Špinavé nádobí
a myčka je plná, ale není zapnutá. No tak jo.
Dobře. Ano.
Ne.
Vím, na co to je, zlato.
Silový sporty. Medaile a vyhrané ceny jsou super.
Je to nový svět.
Jak jsi na tom se sebedůvěrou a jak se ukazuješ světu?
Svět a posilka jsou dvě různé věci.
Ale je to divné, protože oboje je…
- Na světě? - Na světě.
V tělocvičně si věřím nejvíc na světě.
Ale mimo ni dělám hodně tohle
a pořád se takhle držím…
- Nekoukat. - Jazyk těla.
Takže musíme zařídit, abys byla stejná jako v gymu.
Takže myslím, že vlasy a make-up můžeme použít jako pomocný nástroj.
Jednou jsem se nalíčila a dostala jsem záchvat paniky.
Nestarám se o sebe.
Nikdy si nedělám nehty, manikúru, pedikúru, nic z toho.
Přehodnoť to, že se o sebe nestaráš,
protože v gymu to děláš.
Děláš hodně věcí, které máš ráda, ale musíme to rozrůznit.
Jestli jedeš jenom jednou cestou radosti,
co když se ta cesta někdy uzavře kvůli opravám?
Kudy pojedeš pak?
Naučíme tě nové cesty.
Jo. Určitě.
U pár věcí si říkám, že ses asi rozhodla zkoumat.
- Crop? - Nenosím.
Nevím, co k tomu,
měla jsem to jednou na sobě a necítila jsem se dobře.
Máš hodně sportovní šatník,
ale já tě v něm nevidím.
Já nevím.
Ještě nemám svůj styl. Nevím, co tak Angel nosí.
Dobře.
Vždycky jsem měla ráda výstřední rockový styl 90. let.
Roztrhané džíny, síťové punčochy.
Ale nevím, jestli mi to půjde.
Kdybych tě poprvé potkal na ulici
a ty na sobě měla svůj oblíbený outfit,
co bych si měl myslet?
Chtěla bych se cítit sexy.
- To chci vědět. - Jo.
- Chci se cítit sexy. - Dobře.
Protože většinou se moc sexy necítím.
Nevím, jak zvýraznit svou ženskost. Jsem vzpěračka…
- Tvoje práce. - Jsem atletka.
Takže chceš vybalancovat svou pracovní stránku a to,
jaká jsi uvnitř.
Stoprocentně.
- Co jídlo ve tvém dětství? - Jedla jsem pořád.
Kdo vařil? Máma, táta?
- Všechno máma. - Jo?
Táta jednou týdně griloval.
- Ale máma… - Takový taťka.
Já vím, že jo?
Ale bylo to dobré.
Ať to nevyzní špatně, bylo to super.
Ale máma vařila každý den a to byla paráda.
Které jídlo jsi měla nejradši?
Všechno.
Její táta je Filipínec, takže v tom byly filipínské vlivy.
Takže po příjezdu sem dělala třeba pancit… určitě to mrvím.
Na mě nekoukej, já tagalštinou nemluvím.
- Jak se vede? - Jak je, Katio? Těší mě.
Rád bych si s tebou popovídal.
S Angel jsi začala v heterosexuálním vztahu.
Ano.
A když Angel začala s tranzicí, měla jsi s tím problém?
Párkrát určitě.
Myslím, že na začátku to bylo opravdu těžké.
- Chci to vůbec? - Jo.
Na to jsem se ptala.
Dokážu to vůbec psychicky zvládnout?
Ale já ji miluju, a to hodně.
A to je pro mě důležitější než všechno ostatní.
Na to si plácnem.
Doufal jsem, že to řekneš.
Začala jsi s tranzicí ve 21 letech?
- Jo, ve 21. - Jak to bere tvá rodina?
Máma a sourozenci to vzali skvěle.
Vzali si čas, aby to zpracovali.
A co tvůj otec?
Protože tvůj otec tě inspiroval
a posouval tě dál, co se týče sportu.
Byla to moje poslední překážka, než jsem začala
s hormonální terapií. Šla jsem za tátou a řekla:
„Tohle udělám
pro svoje zdraví, protože někdy tu ani nechci být.“
A od toho rozhovoru jsme spolu nemluvili.
Nepřišel na Díkůvzdání ani na Vánoce.
Co se stalo?
Nechápe to.
Nevím, asi…
Chci, aby viděl, že se poprvé v životě takhle široce usmívám.
Cítím se sama sebou, ale jedna věc mi prostě chybí.
Chci tátu zpátky.
Vážně chci tátu zpátky. Já…
Nebyl se mnou.
A já od začátku tranzice dokázala fakt super věci
a všichni mi říkají, jak jsou pyšní.
Jenom táta to nikdy neřekl…
Jo.
…co jsem začala s tranzicí.
Nevadilo by ti, kdybych ho oslovil?
Abyste to začali řešit a možná aby se k tobě vrátil?
- Jo. - Jo?
Jo, to bych moc ráda.
Chci usnadnit rozhovor mezi Angel a jejím tátou.
Ohromně ovlivnil její život
a teď je pryč a zůstala po něm prázdná díra.
Ahoj, zlato.
- Rozkošný pár. Panebože! - Já vím.
Proč to Angel prospěje?
Nevím. Myslím, že jí hodně pomůžete.
Musím ti to říct. Miluju tě, ale potřebuješ pomoc.
Bude to chtít čtyři gaye a jednu nebinární královnu,
aby mě naučili být holkou.
Víš co? Naučíme tě dělat to, co chceš dělat ty sama.
Jsi žena. Jsi holka.
Umíš být ženská a sebejistá,
jenom se musíš cítit příjemněji.
- Jsi připravená? - Ano, moc.
- Dobře. - Ano!
Polib svou dámu.
Ahoj.
CENTRÁLA ÚŽO PĚTKY
V životě je spousta věcí, které se Angel snaží vyřešit,
takže jí chci pomoct vybrat styl interiéru,
aby se doma cítila vítaná a milovaná.
Chci, aby se Angel naučila, že je krásná,
že si zaslouží sebevědomí
a být před světem přesně taková, jaká je.
Chci se sejít s Angel a její mámou,
abych se dozvěděl o jejím životě,
protože si vážně myslím, že nejlepší rozhovory se dějí u jídla.
Angel je výjimečná, protože je hodně přátelská,
a je jasné, že celé ty roky
žila život, který jí moc nepatřil,
takže chci, aby se cítila jako žena, kterou si vždycky přála být.
Angel má skvělou podporu v gymu,
ale já jí chci pomoct promluvit si s otcem,
protože potřebuje vědět, jak na tom jejich vztah je,
ale Angel musí taky vědět,
že je jedno, kdo vás přijímá nebo ne,
hlavně se musíte přijmout a milovat vy sami.
DEN DRUHÝ MILUJME SAMI SEBE
A BUDEME SE MILOVAT I NAVZÁJEM.
Vítej v Raven Row, je to nejlepší salon ve městě.
- Díky. - Pojď.
To bude nádhera hned zrána.
Co tvoje barva?
Máš krásné rudé odlesky.
Chceš, aby si lidi řekli: „Má krásné přirozené vlasy,“
nebo: „Je to trochu divoký, ale boží?“
Obě možnosti zní skvěle.
- Nemůžu se rozhodnout. - To vidím.
Zkusíme udělat něco hezkého mezi.
- Něco hezkého mezi dělám pořád. - Mám rád něco hezkého mezi.
Angel si musí uvědomit, že je celistvá
a nemusí se pro nikoho měnit.
Ale já jsem spíš odborník na krásu.
Musím ji naučit, jak jinak se o sebe starat,
aby se cítila krásná a spokojená, protože je ohromná.
Chtěl jsem ti udělat nejdřív vlasy,
protože jsem se chtěl pobavit
a naučit tě, jak být sebevědomá a úspěšná.
To by bylo super.
Chtěla bych být venku stejná osoba jako v posilce.
Je to zvláštní, snažím se najít samu sebe,
protože je toho pořád dost, co o sobě nevím.
Všichni jsou na stejné cestě.
- Jo. - Chápeš?
Takže to nevadí.
Jako malá jsem nevzhlížela k žádným idolům,
nikdy jsem neviděla trans člověka.
Mými vzory byli táta a potom sportovci, které jsem znala.
Nebylo to oukej.
Na střední jsem celé dny
pořád jen přemýšlela, že mi není dobře a proč se cítím tak hrozně.
A když jsi prošla tranzicí, tak sis to spojila a uvolnila ses.
Jo. Hormony jsem začala brát před deseti měsíci.
Potom tyhle pocity zmizely.
Jak ten poslední rok vnímá tvá rodina?
Většina rodiny se to snaží pochopit,
učí se, vzdělávají se a kladou mi otázky.
Ale před tranzicí jsem je vídala tak jednou dvakrát měsíčně.
A po tranzici jsem si řekla: „Nechci je vídat, nechci to řešit,
nechci se přemáhat
a v podstatě je nutit změnit všechno, co o mně věděli.“
Já nevím. Připadám si sobecká.
Vezmi si to takhle.
Není sobecká spíš cis-heterosexuální společnost,
když tě nutí přizpůsobovat se lži,
a ty to teď děláš jinak?
Není sobecké žít v pravdě.
A myslím, že lidi, kteří tě milují a jsou ti blízcí,
chtějí, aby ti bylo dobře.
A pokud lidi soucitní a trpěliví nejsou,
tak ty vztahy teď nemají smysl.
Jo.
Angel je chytrá, pracovitá a krásná žena.
Nepotřebuje něčí souhlas,
protože nemůžeme ovládat ostatní.
Takže první a nejdůležitější,
koho je třeba přijmout, jste vy sami.
Jsem na tebe pyšný, holka.
Dostat se ve 22 letech tak daleko,
doufám, že si taky začneš užívat maličkosti.
Já nevím, to mi zatím moc nejde.
To nevadí. Důležité je, že si to uvědomuješ.
Určitě si uvědomujeme, že nám moc nejde
slavit naše úspěchy,
což nejsi jenom ty, má to tak spousta lidí,
ale ty to podchytíš mladá.
- Hlava 22. - Jo.
Udělám ti jemný, ale krásný make-up.
Netuším, co dělám.
Bude to snadné, neboj.
Když umíš vzpírat, umíš i tohle.
Dodáme tváři trochu barvy a použijeme tvářenku.
Dávám ji na místo, kam ti dopadá sluníčko,
protože je to koketnější a přirozenější.
Ano!
Jsi zvědavá na novou Angel? Tři, dva jedna.
Panebože.
To je skvělé.
Hezké, že?
Nevím, do to je.
Nesmím plakat, ať si to nezničím.
Nevadí, spravíme to. Od toho tu jsme.
Páni.
Jsi nádherná.
Ahoj.
Bože, tobě to sluší.
- To je mazec. Jdeme nakupovat? - Jasně.
Jak jsi to doteď měla s nakupováním?
Nesnáším nakupování osobně.
Minule jsem byla v obchodě
a najednou tam procházím kolem zrcadla
a vidím svoje tělo.
A za mnou jde krásná holka, já ji uvidím
a říkám si, že takhle nikdy vypadat nebudu.
Nikdy se nebudu cítit tak dobře a příjemně.
A než mi to dojde, chytím záchvat paniky
a rozbrečím se.
Katia mě musela z obchodu odvést
a ptala se, jestli jsem v pohodě, jak se cítím?
Já ani nevěděla, jak se cítím.
- Jo. - Bylo to zoufalství.
- Jo. - A neštěstí. Bylo to strašné.
Jen to vidím a říkám si,
že tyhle věci mi nikdy nepadnou.
A je to kvůli velikosti, nebo proto,
že ses takhle nikdy dřív neoblékala?
- Jsem prostě bezradná. - Jo.
Snažím se, abych nebyla silná, pevná, mohutná a chlapská.
Ale taky nechci nosit
pestré barvy a být ultra ženská,
což je něco, co se od trans žen obecně čeká.
Můžeš se cítit žensky a zároveň nebýt celá růžový a nadýchaná.
Jo.
Mužnost nebo ženskost, to mě nikdy nezajímalo.
Angel to ale zjevně trápí.
A tak chci přijít na to, v čem se bude cítit
jako ještě nikdy předtím.
- Můžeme? - Ano.
- Ukážeš se nám? - Dobře.
Jak se cítíš, co si myslíš?
Vůbec tu holku v zrcadle nepoznávám.
Vůbec.
Tohle jsou asi první šaty, co jsem si kdy vyzkoušela.
Jednou jsem zkusila letní šaty, ale nešlo to.
Zahodila jsem je. I když jsem silná,
mám trauma z toho, jak mám velké paže.
Ale v těchto šatech vypadají štíhlejší a to je fajn pocit.
Předtím jsi řekla, že při nakupování koukáš na holky
a jejich křivky.
Tyhle průstřihy ti tvoří štíhlejší pas a větší boky.
Je to takový trik.
Myslíš, že by sis to někam vzala?
Nevím. Moc se mi nelíbí větší břicho,
protože mi zůstalo z doby před hormonálkou.
Myslím, že žádná žena,
možná kromě topmodelek,
není spokojená s tím, jaké má břicho.
Nemáš ho větší než ostatní.
Dobře.
Buď k sobě v zrcadle laskavější.
Co tam máme dál?
- Angel, lásko? - Ano?
Ukážeš mi, co máš na sobě?
Dobře.
Jak se v tom cítíš?
Páni.
Tohle je sexy.
- Jo? Počkej. Jo! - Tohle je paráda!
Řekni, proč je to sexy. Já to vím, ale co ty?
Ukazuje to moje svaly a postavu.
Ale volné kalhoty mi tvoří lepší křivky,
než když nosím všechno úplně na tělo.
Zvýrazňujou ti boky.
Pásek je ženský, ale taky mohutný a moc hezký.
A top je prostě sexy.
A postoj.
Včera ses takhle vůbec nepohybovala.
Páni.
Před 12 hodinami jsem tam takovou ženskou neviděla.
Tohle je sen.
V životě bych se takhle neoblíkla.
Netušila jsem, že takhle vypadám.
Vůbec.
Seženu ti kapesník.
Když jsem viděl, jak je Angel šťastná a konečně spokojená ve svém oblečení,
byl jsem taky šťastný.
Doufám, že to zaseté semínko
ji povzbudí, aby se ve své kůži cítila příjemně,
a že to pomůže i dalším věcem v životě.
Líbí se mi úplně všechno, co vidím.
I když se otáčím.
Hoď vlasama.
- Díky. - Za málo.
- Díky. - Já děkuju.
Chci být tvoje kouzelná kmotra víla.
Pěkné, co?
Je to tu krásný.
Vzal jsem tě sem, protože na konci týdne pořádáme…
- Kolaudačku. - Jo.
Pořádalas někdy párty?
Na našem bývalém bytě slavila Katia narozeniny.
Ale kromě toho jsme žádnou pořádnou párty neměly.
Chci, aby ses doma cítila stejně dobře jako v gymu.
Angel se v gymu cítí bezpečně,
ale vím, že na spoustě jiných míst se vítaná necítí.
- Ahoj. - Ahoj.
John a Doug.
- Ahoj. - A to je Luna.
Luna je hezká.
Takže jsem jim vzal do hezkého místního obchodu, kde jí bude dobře.
Musím přiznat, že zařizování a design interiéru
je něco, čemu jsem se nikdy nevěnovala.
Jo. Jako většina 22letých lidí.
Můj manžel má rád, i když na to pak nehledím,
když si poslechnu jeho názor.
- Požádal jsem Katiu, aby šla s námi. - Fakt?
Chci, aby tu byla,
protože domov je velké téma, zvlášť když žijete spolu.
A když o ní mluvíme… Ahoj.
- Ahoj. - Ahoj.
- Vypadáš úžasně. - Jo!
Ty tvoje boty!
Podívej se na sebe.
- Můžu si ty kalhoty půjčit? - Už ti krade šaty.
Jo, sakra.
Umím chodit. Hele.
Jsem na tebe pyšná.
- Vyšla sis poprvé v podpatcích? - Jo, poprvé.
- Vážně? - Úspěch.
Úžasné.
Váš gauč se mi sice líbí,
ale mám pravidlo, že velké kusy zařízení,
jako gauče, postele nebo stoly, mají být neutrální.
A polštáře a koberečky můžete měnit podle nálady.
Tohle je vylepšená verze našeho gauče.
- Jo. - Ano.
- Je to super. - Podíváme se dál.
Vím, že máš ráda zelenou.
A myslím, že protože je zelená, tak by se ti líbila
- tady tahle. - Super.
- Je pevná, pohodlná… - Ale i měkoučká.
Navíc je ze tří materiálů.
Máš tu čalounění, plastové tělo,, které připomíná vintage židle Eames,
a tady je to kovové. Takže tři různé materiály.
- Je to hezké. - A jedinečné.
- Ta se mi líbí. - Vidíš?
Říkal jsem ti to. Máš dobrý styl, názory a vkus.
Poslední rok byl tvrdý, protože 21 let jsem vychovával kluka.
Ještě jsem nezpracoval, čím si moje dítě prochází.
- Znáte nějakého trans člověka? - Ne.
O trans komunitě nic nevím.
Jen něco málo, třeba ohledně záchodů,
moc mě to nezajímalo,
ale pak to přímo ovlivnilo mou rodinu.
Přišlo to k vám.
Takže je to pro mě těžké a nemůžu se přes to přenést.
Nejvíc se bojím, že uvidím své dítě
v těle, které jsem zatím nepochopil.
Čeho se tedy bojíte? Že neuvidíte dítě, které máte v hlavě?
Jo.
Někdy jako rodiče
si představujeme, jaké naše dítě bude,
a když se to nestane, jsme smutní.
Jo.
Ale uvědomte si, že to, jak své dítě vidíte,
není o moc jiné.
Angel je šťastná, ale chybíte jí.
Chybíte jí mnohem víc, než si myslíte.
Chci vědět, jak ten proces začal.
Jde mi hlavně o to,
odkud ty myšlenky a to nastavení pocházejí.
Protože já mám v srdci
velkou prázdnotu.
DEN TŘETÍ
BUĎTE SAMI SEBOU A SVĚT SE PŘIZPŮSOBÍ.
Těším se na to.
Máme tu sójovku, rýžový ocet a trochu cukru.
Někdy přidávám i trochu pórku nebo jarních cibulek.
Dělávám tak pórkové palačinky.
- To zní skvěle. - Jsou slané, ostré, mňam.
- Ahoj. - Bože!
Ahoj. Panebože.
To je super…
- Pardon, užijte si rodinný moment. - Mám tě ráda…
Když se váš život tolik změní,
recept vás může vrátit zpátky.
- Vypadá to dobře. - Díky, mami.
Jídlo má neskutečnou moc nostalgie.
Celá ses rozzářila, když jsem se ptal na jídlo z mládí,
a vzpomněla sis, že máma dělala lumpiu. Dělávaly jste ji spolu?
Myslím, že nedělávaly. A roky jsem ji neměla.
- Roky? - Roky. Taková dobrota.
Zvlášť, když to bylo kultovní jídlo.
Jsi hodná.
- Tvoje máma nás ji naučí. - Přesně.
Lumpia jsou tradiční filipínské smažené jarní závitky
s různými náplněmi.
Když mám mleté maso,
trochu ho naříznu.
Díky tomu se rozdrolí a snadněji se pak rozpadne…
- Nerozmělníš ho. - …na pánvi.
- Přesně tak. - Proboha.
Chceš nakrájet zelí?
- Už se bojím. - Už se bojíš?
Stočím prsty a špičku nože používám jako vodítko.
- Je to dost tenké? - Ano.
Máma to musí schválit.
- Co dál? - Začneme přidávat zeleninu.
Máme tu zelí, jarní cibulku, mrkev.
Česnek, sójovka.
A trocha ústřicové omáčky.
Sehnali jsme dokonce i papír na lumpiu.
Chodím do Chipotle, tak to znám.
Rozšlehaným vajíčkem to spojíme k sobě.
- Bum. A je to. - Hele.
Budu hlídat, až budou zlatavé.
Jasně.
Angel mi říkala, že když byla malá,
táta ji nutil prakticky do všech sportů.
Je zvláštní, že teď mi přijde,
že se mi daří to, co chtěl, když jsem byla mladší.
Pamatuješ si můj poslední fotbalový zápas?
Přiběhla jsem ze hřiště a brečela jsem,
že moje sportovní kariéra skončila.
A on mě objal a řekl, že je na mě pyšný a že…
- Umí dobře objímat. - To jo.
Chápu, protože jsem byla na tvé poslední soutěži,
a i když jsem tam byla, tys tam doopravdy chtěla jeho.
Není to tak, že by tě nemiloval nebo…
Snaží se to pochopit. Víš, jaký je, potřebuje svůj čas.
Každý potřebuje čas.
Moje životní láska potřebovala čas, aby to zpracovala.
Nemůžeme čekat, že všichni okamžitě přepnou.
Jo. Jen proto, že jsme připravení, to nemůžeme čekat od ostatních.
Já jsem to pochopila, když jsem uviděla tvou tvář
poprvé po tranzici. Jak ses usmívala.
A věděla jsem, že jsi šťastná.
Angel má v mámě podporu.
Je citlivá a otevřená
ohledně problémů, které měla s její tranzicí.
Ale teď vidí své dítě
a chce, aby to bylo šťastné. Tomuhle se říká přijetí.
Táta pochází z tradiční mexické rodiny
a bylo to… Pro něj to jde jedním způsobem a konec.
Ale myslím, že se k tomu dostává. Takže…
- Chce to čas. - Jo.
Chce to čas.
Opravdu. Víš to?
Když mluvíme o čase, už to bude.
Co se děje na konci týdne?
Zveme kamarády na kolaudačku,
jelikož dlouho nic nebylo.
A mohly bychom připravit tohle.
- Bude to všem chutnat. - I mně.
To mi chybělo. To je…
ztělesněné dětství.
Jsem za tohle moc ráda.
Pěkné.
Jak to bylo?
Super. A moc ti to sluší.
- Děkuji. - Nádhera.
- Panebože. - Včerejšek byl šílený.
Paráda.
Chtěl jsem si s tebou popovídat,
protože jsme se bavili mimo jiné o podpoře.
Mluvila jsi o sobě a o svém vztahu s otcem.
Co od své rodiny potřebuješ, aby ses cítila lépe?
Hlavně od táty?
Potřebuju od něj slyšet, že je v pohodě s tím, jaká jsem.
Je pro něj těžké mě vidět a pochopit věci, co dělám?
Myslím, že v naší LGBTQIA komunitě
často cítíme, že sílu má ten druhý.
Nemám rád slovo coming out, protože to my pouštíme lidi dovnitř.
A když řekneš coming out,
dáváš ostatním moc tě odmítnout,
ale podle mě tu moc nemají.
To ty máš moc říct: „Zvu tě znovu do svého života.“
Byl jsem za tvým tátou a zeptal se, jestli se chce setkat a promluvit si.
Řekl, že ano.
Chceš, abych ho sem zavolal a pozval,
abyste si popovídali?
- Chceš to? - Ano.
Pro Angel je to chvíle:
„Budu se mít ráda a ty se ke mně na té cestě připojíš,
nebo tě možná ztratím.“
To je tak těžké.
A chci u toho být taky, abych ji podpořil.
- Ahoj. - Ahoj.
- Rád tě vidím. - Já taky.
- Jak se máš? - Dobře.
- V pohodě? - Jo.
- Hezké boty. - Díky.
Nevím, co mám říct.
Jo, to jsme na tom stejně.
Rozhodně to byl těžký rok.
- Dlouhý rok. - Jo.
Angel, na jaké otázky bys chtěla získat odpovědi?
No, já…
Chtěla bych vědět, proč pro tebe bylo tak těžké mě vidět?
Čekal jsi nějaký obrovský rozdíl? Jako…
Jo, čekal.
Nejvíc jsem se bál toho…
že tě uvidím.
Tím to bylo.
Víš, 21 let jsem vychovával kluka.
Víš?
Měl jsem pocit, že jsem tě zklamal.
Moc mi chybíš.
Stýská se mi po tobě.
Rád bych věděl, co ti v tom procesu opravdu pomohlo.
Protože vím, že oba se navzájem potřebujeme.
Na to jsem se nikdy neptala.
Když to téma neotevřeš, tak ani nevíš, jaké téma to je.
Ale měla jsem neodbytný pocit, že něco je jinak.
Když jsem se bavila s klukama a hrála s nima fotbal,
- necítila jsem se jako oni. - Jasně.
Když jsem se začala brát jako „ona“, Angel,
všechny pochybnosti zmizely.
Těžko se chápe, když ti tvoje dítě řekne
něco jiného, než jak sis vždycky představovala,
že to v životě bude mít.
Když s tebou mluvím, zníš jako dítě, které jsem vychoval.
Když se snažíš vychovat syna
naše kultura tvrdí, že kluci jsou tvrdí,
chlapi jsou chlapi a tak. Vychováváš dobrého chlapa.
A k ženám se naopak chováš… Ženy jsou princezny.
Tohle nás vždycky učili, víš?
Takže pro mě bylo těžké… Prostě jsem tě neviděl jako holku.
Já nejsem žádná princezna, tati.
Nechci být princezna.
Jsem stejná, jakou jsi mě vychoval. Jenom nejsem chlap. Jsem to pořád já.
Vždycky mi pořád říkají: „Makej, buď drsná.“
Když trénuju, pořád myslím na to, že chci být jako ty.
Chtěls, abych ti jednou řekla, že jsi ze mě vychoval super chlapa?
Vychoval jsi super ženskou.
Bez tebe bych se nikdy takhle daleko nedostala.
A když jsem tím procházela, chtěla jsem tátu zpátky, víš?
Myslela jsem si,
že kdybys viděl, jak se usmívám, jak jsem šťastná a jak zářím...
Máma mi říkala: „Kdybys viděl, jak je šťastná, byl bys taky šťastný.“
A to chceme všichni.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky.
Já tebe taky.
Můžu tě obejmout?
Bude to dobrý.
DEN ČTVRTÝ
IDENTIFIKUJU SE TAKOVÁ, JAKÁ JSEM.
Miluju opravdová překvapení.
Pojď dál.
- Překvápko! - Překvápko.
- Panebože. - Panebože!
- Kde to jsem? To je můj dům? - Jo.
- Co? - Máš tu nový krb.
Mramorové obložení. Římsa je na zakázku.
Panebože.
- Musím se pořád točit… - Jo.
Nevím, co říct!
Dobře.
Jsem ohromená.
To je nádhera!
Ty textury.
Všechno na zakázku. Tohle je na kytky,
protože vím, že je máš ráda. Jdeme do ložnice?
- Panebože! - Páni.
- Tohle je ložnice pro dospělé dámy.
To je gong?
- To je úplně jiná místnost. - Není to… Kde to jsem?
To je bájo.
Nemám slov.
Vůbec. Nenacházím slov. Kromě těchhle.
Děkuju.
- Mám tě ráda. - To je upřímný.
Než se pustíme do kolaudačky, co říkáš na ten recept?
- Zvládnu ho. - Fajn.
- Jak se na to těšíš? - Nervózně.
Ale všichni budou ochutnávat a obdivovat krásný dům,
takže uvidíme.
Díky za všechno.
Jistě.
- Těším se, až ti ukážu šaty. - Dobře.
Vidíš, že šatník je narvaný věcma.
Máš tu pár sukní a topů.
Jo, sukně.
A pár crop topů,
protože vím, že se v nich cítíš dobře.
Musíš si hrát.
Najdi kombinace, které ti vyhovují.
Mixuj a laď.
Ano.
Dělej to jako v tom obchodě.
- Hraj si s oblečením. - Ráda.
Dobře…
Jo!
Fajn. Angel, pojď se ukázat.
- Jo! - Páni!
- Sexy grunge devadesátky. - To černý!
- Grunge devadesátky? To je moje. - Fakt?
Je to sexy a oslnivé.
Tohle je nejlepší crop top, co jsem kdy viděl.
Konečně crop top, Tanníku.
To je ono.
Cítím se ohromně.
- Vypadáš skvěle. - Ještě.
- Ano, holka! - Jo!
- Ahoj, zlato! - Ahoj.
- Rád tě vidím. - Ahoj.
- Není to tu nádherné? - No jo! Páni.
Máte to tu krásný.
- Ahoj. - Ahoj, zlato.
- Fajn. Katio, ahoj, zlato. - Ahoj.
- Těšíš se na svoji holku? - Nemůžu se jí dočkat.
Angel, lásko.
Ty kráso.
- Kdo jsi? Panebože. - Páni.
- To je sladký. - Nádhera.
- To je ohromný. - Páni.
To je ono.
Máte úplně jinou estetiku, ale to nevadí.
Je to v pořádku.
- Nechte toho, jsme rodinná show. - Zpátky.
- Šperky. Pásek. - Vlasy, líčení, oblečení.
- Vypadáš neskutečně. - Jo.
Nezklamali jste.
Musím říct, panečku. Seš nádherná,
seš boží, seš úchvatná.
- Katio, co myslíš? - Já… páni.
Chtěli jsme tě ohromit.
Dělali jsme, co bylo v našich silách,
aby ses cítila tak úžasně, jaká jsi.
Úplně tě zbožňujeme.
Díky, že jste mi pomohli.
Zažila jsem úžasné chvilky, třeba i tady tuhle.
Ale když se vidím a cítím se krásná…
Ne, když se vidíš v zrcadle a řekneš si, že to ujde.
Ne. Cítím se krásně, vypadám tak a cítím se sexy.
- Ten první den byl boží. - Ano!
Když jsme tě tento týden viděli rozvíjet se, bylo to výjimečné.
A když vidíme, jak někdo z naší komunity prospívá
a uvědomí si, jak je krásný, silný a chytrý,
tak víme, že jsme zvítězili.
Mám tě rád, krásko.
Mám tě rád. Pojď sem.
- Mám tě rád. - Díky moc.
Bav se, nadechni se v kuchyni,
dej si pauzu, nestresuj se.
Podívej se na ni!
- Mám vás ráda. - Ahoj.
Bože, buď hodná. Mám tě rád.
NOVÁ ANGEL
KDYŽ SE BUDU MOCT DOTKNOUT NEBE, UDĚLÁM TO.
Jedenáct, 12, 13, 14, 15, 16…
Osmnáct, 19, 20, 21…
- To je vše? - Chci medvídky.
Dobrá práce, zasloužíš si je. Na.
- Tak to rozjedeme. - Promiňte.
Připraveni?
- Jo. - Jo.
Je pěkně nalíčená.
- Vypadá nádherně. - Jo.
A jak chce ukazovat výstřih.
- Paráda. Super. - Taky mám rád výstřihy.
- Jo. Všimnul jsem si. - Nevšimnul sis. Jenom…
- Nemůžu odtrhnout oči. - Jen výstřih.
- Těšíš se? - Jo.
- Nikdy jsem to nejedla. - Já jako malá.
Už je to dávno, co jsem je měla naposledy.
Moc se na ně těším.
Co to dělá, Ante?
Lumpie, tradiční filipínské jídlo,
které kdysi dělávala její máma.
Už si ani nepamatují, kdy to společně měly.
Ahoj.
- Jo! - Jo!
Otoč se.
Bože. Máš nejlepší nohy.
- Jo. - A ty záda.
Ještě, jo!
- Kolik zvedáš na mrtvým tahu? - Jen 180.
Nic, já nic.
To je poprvé, co ji nevidí v legínách.
Určitě jsou v šoku.
- Krásné vlasy. - Díky.
Moc ti to sluší.
Mám tu lumpie, ochutnejte.
- Tak jo. - Jo.
Dobře. Prosím.
Předveď se nám.
Zavrť zadkem. Aspoň trochu.
Líbí se mi, jak dělá svoje pózičky i v těch šatech.
Ještě na ně kývni ramenem. Dobře.
Dobře.
- Ahoj! - Ahoj.
- Bože, tobě to sluší. - Jak se máš?
Vypadáš skvěle.
Ahoj, mami.
Vypadáš skvěle.
- Páni. Ahoj. - Vypadáš… panebože.
Vypadáš ohromně.
Koukněte na tu rodinku.
- Týjo, to je nádhera. - Nóbl.
Ale líbí se mi to.
Ani se ti odsud nechce odcházet.
Angel nemá jen své přátele,
teď se shledala i se svou biologickou rodinou.
Tati, chci ti rychle něco ukázat.
Nebyl jsi na soutěži,
ale chci ti ukázat první medaili, kterou jsem vyhrála jako holka.
A zasloužila jsem si to.
To je super.
Je to skvělá. Jsem pyšný.
Díky.
Promiň, že jsem tam nebyl.
- To nic. - Promiň.
To nevadí. Každý potřebuje čas, že?
A odteď můžeme jít dál a…
Díky, že jsi k tomu dospěl.
Ano. Nemáš za co.
Ti jsou sladcí.
O TŘI TÝDNY POZDĚJI
- Ahoj, tati. - Čau.
- Vítej v mém úkrytu. - Je to tu super.
Všichni si zasloužíme lásku, respekt a bezpečí,
bez ohledu na to, jací jsme a jak se identifikujeme.
Všichni totiž chtějí to samé.
Chtějí být šťastní, plnit si sny, být sami sebou.
Chtějí to dělat autenticky a být s rodinou a přáteli.
Tři, dva, jedna.
Je důležité vědět, že máte podporu.
Šikulka.
- Hezké. - Novinka.
To teda je.
„Nechceš se mnou být? Tvůj problém, protože já se mám rád.“
Není nic lepšího, než když žijete podle sebe a pro sebe.
Nesmíš minout 115, jinak mi bude trapně.
KRÉM JE POJEM
GELOVÝ KRÉM
V různých ročních obdobích potřebuje pleť různou péči.
V zimě používáme krémové hydratační prostředky.
Jsou trochu těžší
a dají pleti pořádně napít, což potřebuje
kvůli chladnému a suchému vzduchu.
V létě mám raději gel.
Jsou lehčí a rychleji se vstřebávají.
Ano.
Neplýtvejte zbytkem na ruce.
Dejte to pusince
pro extra vlhké polibky.
Překlad titulků: Petra Babuláková