‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- לזכרו האהוב של נורמן ארווינג נוילנדר -‬
‫אחר צהריים טובים, כולם. תודה רבה שבאתם.‬
‫אם אתם תוהים למה אנחנו עושים את זה‬ ‫בבית תפילה לא דתי‬
‫במקום בבית כנסת עם רב,‬
‫הסיבה היא שנורמן רצה את זה כך.‬
‫מעט לפני מותו הוא אמר לי,‬
‫"סנדי, אם אתה רוצה לשים אותי בסירה,‬ ‫לדחוף אותה לתוך נהר לוס אנג'לס‬
‫ולהעלות אותה באש, זה בסדר.‬
‫רק חסוך מכולם את קשקושי הדת".‬
‫קשקושי הדת.‬
‫כפי שאפשר לנחש,‬ ‫נורמן היה יהודי מהזרם הרפורמי.‬
‫חשבתי איך להביע כבוד כלפי האיש הזה‬
‫ואז נזכרתי באחת האמירות האהובות עליו,‬
‫"תמיד אפשר לסגת אל האמת".‬
‫אז זה מה שאעשה. אני איסוג אל האמת.‬
‫היה קשה להיות ידיד של נורמן.‬
‫אך במשך למעלה מ-50 שנה, זה מה שהייתי.‬
‫חמישים שנה שבהן הוא מתח עליי ביקורת,‬
‫על הנשים שאיתן יצאתי,‬ ‫הנשים שאיתן התחתנתי,‬
‫הגירושים שסבלתי, הכסף שהפסדתי,‬
‫הכסף שלא היה לי מעולם,‬
‫ואפילו על האלכוהול ששתיתי.‬
‫הוא מצא פגמים בכל פן בחיי.‬
‫כבוד, אבא. תביע כבוד.‬
‫הוא הלווה לי כסף כשהייתי בצרות,‬ ‫אבל לא נתן לי לשכוח את זה.‬
‫לא.‬
‫הוא לא הפסיק להזכיר לי את זה.‬
‫כשהיה לי סרטן בשנה שעברה,‬
‫פחדתי פחד מוות.‬
‫ידידי הקרוב ביותר, חברי הטוב,‬
‫לא הפסיק להתבדח‬ ‫על כך שעליי לשמור את שיערי כשינשור,‬
‫ולהשתמש בו כדי להכין כיסוי לקנקן תה.‬
‫כיסוי לקנקן תה.‬
‫אז לך תזדיין, חבר טוב.‬
‫לא איבדתי אפילו שערה אחת.‬
‫אפילו לא אחת.‬
‫אבל איבדתי אותך.‬
‫ואני לא יודע איך אתגבר על זה. אני…‬
‫אני לא יודע איך אני אמור‬ ‫להמשיך בחיי בלעדיך.‬
‫ורק שתדע, באמת התקשרתי לעיריית לוס אנג'לס‬ ‫כדי לבדוק אם אפשר להעלות אותך באש בסירה,‬
‫אבל לא קיבלתי אישור ללוויה ויקינגית.‬
‫אתה יודע, אולי במחוז ונטורה, אבל לא כאן.‬
‫תודה.‬
‫לא ציפיתי לזה.‬
‫- פרק 17 -‬
‫- בכל המקומות הישנים והמוכרים -‬
‫אנחנו נמצאים כאן היום כדי להתאבל‬ ‫על פטירתו של גוף הבשר של סבי.‬
‫אך אוסף התאים המרקיב הזה אינו מי ומה שהיה.‬
‫סבי היה רוח אלמותית‬ ‫שחייתה אינספור מיליוני פעמים.‬
‫סיינטולוגיה.‬ ‫-וככל הרוחות בנות האלמוות,‬
‫הוא שוטט ביקום במשך עידנים‬ ‫בחיפוש אחר משחק.‬
‫כי זה מה שאנחנו עושים.‬
‫אנחנו משחקים במשחקים.‬
‫והמשחק הגדול ביותר שאנחנו משחקים בו‬ ‫הוא לשכוח את זהותנו האמיתית,‬
‫כדי שנוכל לשחק עם עצמנו במחבואים.‬
‫וכשמגיע היום שבו אנחנו מוצאים את עצמנו,‬
‫שבו אנו יודעים בוודאות מוחלטת‬ ‫שאנחנו מודעות סטטית,‬
‫שמתעלה על החומר, האנרגיה, המרחב והזמן,‬
‫אנחנו מנצחים.‬
‫אני עצמי יודע שזה נכון‬
‫וכעת גם סבא שלי יודע זאת.‬
‫אך מאחר שלא חצה‬ ‫את גשר החופש המוחלט של LRH,‬
‫הוא יישאב במהירות בחזרה‬ ‫לתוך הסחרחרה השטנית של הלידה והמוות.‬
‫תודה.‬
‫אבי לא התייאש ממני מעולם.‬
‫הוא היה צריך להתייאש ממני,‬ ‫אך הוא לא עשה זאת.‬
‫פעם אחר פעם אכזבתי אותו,‬ ‫אך הוא פשוט סירב להתייאש.‬
‫אז כחלק מההתפייסות שלי איתו,‬
‫התומך שלי ואני החלטנו‬ ‫שעליי להחזיר לו את הכסף‬
‫על כל טיפולי הגמילה והפסיכולוגים‬ ‫וסדנאות הטבע שאליהם שלח אותי.‬
‫אם לא מביאים בחשבון את האינפלציה,‬ ‫זה מסתכם בקצת יותר מ-900,000 דולרים,‬
‫לא כולל ה-300,000 בשכר הטרחה‬ ‫לעו"ד שזיכה אותי מהכוונה לסחר בסמים.‬
‫כאילו שאי פעם אהיה טיפשה מספיק‬ ‫כדי למכור את את המלאי שלי.‬
‫כך או כך,‬ ‫אני חייבת לאבא שלי 1,200,000.‬
‫ואני אשתמש בחלק מהירושה שלי‬ ‫כדי לשלם לו בחזרה.‬
‫טוב, לא לו, כמובן, כי, אתם יודעים…‬
‫אני אגמול לו בכך שאקים מרכז גמילה מסמים‬
‫באיי גלפגוס,‬
‫שבו יוכלו מכורים לסמים ואלכוהוליסטים‬
‫ואנשים עם הפרעות אכילה לשנות את חייהם‬
‫בזמן שילמדו על צ'רלס דרווין ועל האבולוציה.‬
‫אז לכבוד אבי, האיש שלא התייאש ממני מעולם,‬
‫מרכז הגמילה ייקרא "כניעה רחבת ידיים",‬
‫כי כאשר את פיכחת, צריך להיכנע כדי לנצח,‬
‫ו"רחבת ידיים" מתייחס לסוויטה,‬
‫כי כל החדרים‬ ‫יהיו סוויטות קטנות או למעלה מכך. תודה.‬
‫כשאיבדתי את בעלי חשבתי,‬
‫"זהו זה. אני לבד עכשיו".‬
‫אך ראו זה פלא, נתקלתי בגבר‬
‫שאיתו היה לי רומן לוהט אי אז בשנת 1967.‬
‫האיש הזה היה אביך‬
‫והסבא שלך.‬
‫טוב, בתחילה הנחנו‬ ‫מערכת היחסים תהיה אפלטונית בלבד הפעם.‬
‫אתם יודעים, חברים ותיקים שמחזיקים ידיים,‬
‫שיוצאים לטיול בפארק,‬
‫שחולקים ארוחות…‬
‫אך זה ממש לא מה שקרה.‬
‫עם קצת עידוד מצידי ו…‬
‫מעט סיוע רפואי,‬
‫נורמן הפך במהירות לאותו סוס פראי‬ ‫שעשה בי כרצונו לפני כל אותן שנים.‬
‫זה היה נפלא.‬
‫תאוותו הייתה עדינה, אך תובענית.‬
‫ודייקנית.‬
‫היה אפשר לכוון לפיה את השעון.‬
‫בשבע וחצי בבוקר, בימי רביעי וראשון.‬
‫אחרי כוס קפה וביקור זריז בשירותים,‬
‫הוא היה כובש אותי מאחור‬ ‫וגורם לי לרעוד ולרטוט‬
‫כמו ילדה בת 16 שמורדת בהוריה הדתיים מדי.‬
‫בימי רביעי וראשון בבוקר,‬
‫נורמן נוילנדר אהב אותי יותר מכל גבר אחר.‬
‫בימי רביעי וראשון בבוקר.‬
‫בין שבע וחצי לרבע לשמונה.‬
‫אני מחורמן קצת כרגע.‬
‫הייתי העוזרת של נורמן במשך 22 שנים.‬
‫אני ארגנתי את לוח הזמנים שלו בעבודה,‬ ‫את לוח הזמנים האישי שלו,‬
‫את סידורי הנסיעה שלו, את החופשות שלו…‬
‫וידאתי שיבקר באופן סדיר אצל רופא המשפחה,‬ ‫רופא השיניים,‬
‫רופא העור ורופא העיניים.‬
‫אני…‬
‫אני דאגתי גם לכל ההזמנות שלו‬ ‫לארוחות צהריים וערב‬
‫ותמיד הזכרתי למסעדות עד כמה הוא חשוב,‬
‫כדי שיקבל שולחן טוב.‬
‫הומו ספיאן קלאסי.‬
‫וידאתי גם שאשתו ובתו‬ ‫יקבלו כרטיסי ברכה ופרחים לימי הולדתן.‬
‫וכך גם לחג האהבה ו…‬
‫ושמונה פעמים דאגתי לכך‬ ‫שבתו תישלח למרכזי הגמילה הטובים ביותר.‬
‫אבל…‬
‫אבל במשך כל אותו זמן…‬
‫לא אמרתי לנורמן עד כמה היה חשוב לי.‬
‫שלגרום לו אושר גרם לי אושר.‬
‫ששלומו היה הדבר הראשון שעליו חשבתי בבוקר‬ ‫והדבר האחרון לפני שהלכתי לישון.‬
‫תודה.‬
‫לא!‬
‫אל תעזוב אותי!‬
‫יש לי עוד כל כך הרבה לתת!‬
‫לא!‬ ‫-לא, ג'נין. אלוהים, ג'נין…‬
‫במה היא נאחזת?‬
‫"אלוהים, תן לי את השלווה‬ ‫להשלים עם מה שלא אוכל לשנות,‬
‫את האומץ לשנות מה שביכולתי לשנות‬ ‫ואת התבונה להבדיל ביניהם.‬
‫תן לי את השלווה‬ ‫להשלים עם מה שלא אוכל לשנות,‬
‫את האומץ לשנות מה שביכולתי לשנות‬ ‫ואת התבונה להבדיל ביניהם…‬
‫היא צריכה להדאיג אותנו?‬
‫הוא מדאיג אותי יותר.‬
‫הוא יהיה בסדר. הוא צריך רק קצת זמן.‬
‫אני מקווה.‬ ‫-כן.‬
‫לפני כמה שנים,‬ ‫ידידי הטוב ביותר הלך לעולמו במפתיע.‬
‫סטיבי צ'רטוקוף. סיפרתי לך על זה פעם?‬ ‫-לא.‬
‫איש נפלא. היינו חברים מאז כיתה ג'.‬
‫ואת יודעת משהו? כשהוא מת,‬
‫לא הרגשתי דבר. הייתי חסר תחושה.‬
‫זה נורא.‬ ‫-לא.‬
‫תראי, לדעתי זה מנגנון הישרדות, למעשה.‬
‫זאת דרכו של הטבע להביע חמלה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כי כשזה קרה,‬
‫אני… הכאב היה חזק מדי,‬
‫אך עם הזמן‬ ‫הצלחתי להרגיש את היגון יותר ויותר,‬
‫עד שפשוט הפך להיות חלק ממי שאני, את יודעת?‬
‫כאילו שזה משתנה להשלמה ו…‬
‫אני מניח שזאת מעין חוכמה.‬
‫זה די מנחם, למעשה.‬
‫אתה באמת חכם.‬
‫אני זוכר שפעם אחת, בתיכון,‬
‫כשהיינו בני 14 או 15, כנראה,‬
‫סטיבי ואני עישנו ג'וינט‬ ‫והחלטנו להדליק את הפלוצים שלנו.‬
‫זה דבר אמיתי?‬
‫כן. אתה שוכב על הגב, עם הרגליים למעלה,‬
‫מחזיק גפרור דולק מול התחת שלך,‬ ‫משחרר ולהבה כחולה גדולה פורצת.‬
‫בכל אופן,‬ ‫השערות על הביצים של סטיבי נדלקו איכשהו,‬
‫והוא צרח. הוא בכה וצרח שאכבה את האש בידיי.‬
‫הוא אמר, "כבה אותה!"‬ ‫אבל לא הייתי מוכן לגעת לו בביצים.‬
‫אז בקיצור,‬
‫אימו נאלצה להסיע אותו לחדר המיון.‬
‫גם היא לא רצתה לגעת בביצים האלו.‬ ‫תאמיני לי.‬
‫אז החוכמה שלך הגיעה מאוחר יותר בחייך.‬ ‫-נכון, לאחר מכן.‬
‫איזה מחיר!‬
‫אתה משוגע אם לא תקנה אחד.‬
‫אני מסודר.‬
‫הצ'ורו נהדר.‬
‫אני רוצה לומר משהו.‬
‫אני לא יכול פשוט ליהנות ממנו?‬ ‫-לא, אתה צריך לשמוע.‬
‫סנדי, אני אסיר תודה על ידידותנו‬ ‫ורוצה שתדע עד כמה אני שמח‬
‫שיש לי אותך בחיי.‬ ‫-אתה מחזיק מעמד?‬
‫מה?‬
‫אני בסדר, תודה.‬
‫יופי.‬
‫אתה צריך משהו?‬
‫רציתי רק להזכיר לך‬
‫שאני אודיטור בדרגה שמונה שהוכשר ב"פלאג"‬ ‫ושאני יכול לעזור לך לעבד את האבל שלך.‬
‫אני לא צריך עזרה, אבל תודה.‬
‫כאב רגשי שמדכאים יכול להתבטא כמחלה גופנית.‬
‫אני בסדר, רובי.‬ ‫-גידולים ממאירים, לעיתים קרובות.‬
‫רובי, אני שמח שהסיינטולוגיה עזרה לך‬ ‫להיות כל מה שאתה יכול להיות.‬
‫לא, זה חיל הנחתים.‬
‫כך או כך, פשוט רד ממני.‬
‫אתה רואה? זה כעס,‬ ‫והוא גבוה מעט יותר בסולם הטון הרגשי מ…‬
‫עוף מפה!‬
‫אני זוכר את הביופסיה הראשונה שלי.‬ ‫זה מאוד לא נעים.‬
‫אף פעם לא טוב שמכניסים לך מספריים לתחת.‬
‫כן. לפחות לאחר מכן, כשיש לך דם בצואה,‬
‫אתה יודע מאיפה הוא.‬
‫זה משמח תמיד.‬
‫משהו נוסף?‬
‫כן.‬
‫לדעתך המקצועית,‬ ‫מהו נקניק החזיר הכי טוב שלכם?‬
‫אני לא יודע. כולם טובים.‬ ‫-טוב, אנסח את זה כסיפור.‬
‫זו הארוחה האחרונה שלך‬ ‫לפני שהמדינה תוציא אותך להורג.‬
‫איזה נקניק חזיר היית מוסיף לכריך ההודו שלך‬ ‫לפני שיזריקו לך את קוקטייל המוות?‬
‫מצופה בדבש.‬
‫אדוני המוכר, רבע קילו מהמצופה בדבש, בבקשה.‬
‫הייתי שם מיליון דולר‬ ‫שהוא יגיד "חזיר וירג'יניה".‬
‫הוא היה אדם נפלא.‬
‫כן, הכי טוב.‬
‫אין כמוהו.‬
‫שופרא דשופרא.‬
‫אתה יודע, תכננו להתחתן.‬
‫לא ידעתי. צר לי כל כך.‬
‫תכננו גם שיהיה לנו תינוק.‬
‫כן.‬ ‫-מה מצחיק בזה?‬
‫את רצינית?‬
‫כמו התקף לב.‬
‫בסדר…‬
‫כשאת אומרת "שיהיה לנו תינוק",‬ ‫את מתכוונת לאימוץ?‬
‫לא. להוליד תינוק.‬
‫בסדר.‬
‫כמובן שנאלצנו להמתין‬ ‫עד שאפסיק עם התרופות שלי.‬
‫לא רצינו שלנורמן הבן‬ ‫יהיו שלושה ראשים וזנב.‬
‫ממש לא.‬
‫אני לא מתכוון לחטט, אבל…‬
‫באילו תרופות מדובר?‬
‫נגד דיכאון.‬ ‫-כן.‬
‫ודו-קוטביות.‬
‫גם זה, מה?‬
‫וקצת סכיזופרניה.‬
‫השילוש הקדוש.‬ ‫-סליחה?‬
‫תתעלמי ממני, אני מושפע מהיגון.‬
‫בינתיים, את אישה יפה ומלאת חיים,‬
‫ואני בטוח שתכירי מישהו מיוחד‬ ‫ויהיה לך התינוק הזה.‬
‫מה אתה רומז?‬
‫שום דבר, אני רק מאחל לך כל טוב.‬ ‫-תגיד לי שאתה לא מתחיל איתי‬
‫כשהגבר שאהבתי יותר מכול חוץ מאשר אחד בחיי‬ ‫חם למגע עדיין.‬
‫לא, ברור שלא.‬
‫אני לא מרגישה בטוחה כרגע. אני הולכת מפה.‬
‫תמשיכי ללכת. אלוהים אדירים.‬
‫כשעברתי את כל העניין עם הערמונית,‬
‫שכנעתי את עצמי שאוכל להחלים‬ ‫בעזרת תרגילי רצפת האגן.‬
‫זה עזר?‬ ‫-לא.‬
‫אבל זה נתן לפי הטבעת שלי ביטחון‬ ‫וזה חצי מהקרב.‬
‫אתה עושה כאלה עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫אני אצטרף אליך.‬
‫זה הקול שאתה עושה עם התרגילים?‬ ‫-כן.‬
‫מה עכשיו?‬
‫רציתי רק לבדוק אם אתה מוכן לתזוזה.‬
‫כן.‬ ‫-אז בוא.‬
‫ראית שיש להם סושי מ"נובו"?‬
‫כן.‬
‫לא ייאמן. יש לו סרטן אפוי ומיסו בקלה‬
‫וסריולה… ממש הכול.‬
‫זה נחמד.‬
‫איש לא יודע להתאבל כמו היהודים, נכון?‬
‫תרגול.‬ ‫-כן.‬
‫תודה שאתה נוהג.‬ ‫-בשמחה.‬
‫טוב, לא בשמחה, אבל אתה יודע…‬
‫הלוואי שתחזור בך. יש לנו הרבה מקום.‬
‫אני בסדר, מותק.‬
‫כן, ברור שאתה בסדר,‬ ‫אבל למה להיות לבד כרגע?‬
‫כי זה מה שאני רוצה.‬
‫בחייך, תישאר לישון. יהיה כיף.‬
‫נעשה ערב משחקים משפחתי.‬
‫מרטין, כרגע איבדתי את ידידי הטוב ביותר.‬ ‫אני לא רוצה כיף.‬
‫אתה בטוח?‬
‫נוכל לעשן צינגלה ולשחק קצת ג'נגה.‬
‫אני מוותר.‬
‫אני שונאת את המילה הזאת.‬ ‫-מה, "צינגלה"? מה הבעיה ב"צינגלה"?‬
‫היא גורמת לך להישמע זקן.‬
‫הוא באמת זקן.‬
‫אל תעזור.‬
‫בסדר. ניקח אותך הביתה.‬ ‫-כן.‬
‫לא התכוונתי להגיד שום דבר…‬
‫אבל כשניסינו להפריד את ההיא מארון המתים,‬ ‫היא נשכה אותי.‬
‫מה? זה נורא. תן לי לראות.‬
‫כן, אני לא מדמם,‬ ‫אבל זה עדיין כואב כמו שד.‬
‫כמו שד?‬
‫בסדר, "שד" ו"צינגלה". הבנתי.‬
‫היה שם מספר נוכחים מכובד, לדעתי.‬
‫נורמן היה מרוצה.‬
‫נורמן לא היה מרוצה מעולם.‬
‫כן, הוא בהחלט עשה לך חיים קשים, נכון?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫בהספד אמרת שהוא עשה לך חיים קשים.‬ ‫-זה לא מה שאמרתי.‬
‫אני די בטוח שזה מה שאמרת.‬ ‫-עשינו חיים קשים זה לזה.‬
‫בסדר.‬ ‫-פשוט היינו כאלה.‬
‫כן.‬ ‫-אל תגיד לי מה אמרתי.‬
‫בסדר. סליחה. טעות שלי.‬
‫מה?‬
‫אף אחד כבר לא אומר "טעות שלי".‬
‫אני מצטער, לא קיבלתי את המזכר המזוין.‬
‫תירגע.‬ ‫-בסדר.‬
‫"מזכר."‬
‫תודה.‬
‫ג'ק דניאלס ודיאט ד"ר פפר.‬
‫תודה, אלכס.‬
‫הצטערתי מאוד לשמוע על מר נוילנדר.‬
‫כן.‬ ‫-ביקשתי מהבר להכין מרטיני לכבודו.‬
‫תודה.‬
‫הוא היה אדם טוב לב ונדיב.‬
‫אני מסכים עם נדיב.‬
‫אחזור מיד כדי לקחת ממך הזמנה.‬
‫לחיים, חבר.‬
‫ארווינג!‬
‫-מה?‬
‫ארווינג!‬
‫שלום!‬
‫נראה לי שמצאתי את הכלב שלך.‬
‫שלום?‬ ‫-תודה לאל. תודה רבה.‬
‫אין בעיה.‬ ‫-כבר ממש נבהלתי.‬
‫קוראים לו ארווינג?‬
‫כן. השאירו את השער פתוח והוא פשוט ברח.‬
‫באמת?‬
‫ארווינג.‬
‫כן. למה?‬
‫- נורמן ארווינג נוילנדר -‬
‫לא חשוב.‬ ‫פשוט כבר לא שומעים את השם הזה הרבה.‬
‫אני הולכת להביא את הארנק שלי. אתן לך פרס.‬ ‫-לא…‬
‫אני פשוט שכן טוב.‬
‫אתה שכן נהדר.‬
‫איווט.‬
‫סנדי.‬
‫אני גרה בהמשך הרחוב, בפינה.‬
‫בבית שלמכירה? את קנית אותו?‬
‫לא, זה מחרבה בגודל 280 מטר מרובע.‬
‫חורבה.‬
‫כן. אני שומרת על הבית‬ ‫בשביל בת הדודה שלי ובעלה.‬
‫נחמד.‬
‫אם הייתי מאבדת את הכלב שלהם,‬ ‫מה הייתי עושה?‬
‫הייתי צריכה לקפוץ מהמרפסת‬ ‫ולקוות שזאבי הערבות יאכלו אותי.‬
‫כן. מי לא יאכל אותך?‬
‫בסדר.‬
‫לילה טוב.‬
‫אפשר לפחות להציע לך כוס יין, לפחות?‬ ‫אני גם מכינה מרגריטה קטלנית.‬
‫בשביל לומר תודה.‬
‫תודה.‬
‫אתה השווצת.‬
‫כן.‬
‫"היי, תראי מה אני יכול לעשות".‬ ‫-כן.‬
‫חשבת שלא אדע שאתה זקן?‬
‫כן.‬
‫לא מספיק להתנהג בהתאם לגילך.‬ ‫צריך גם לזיין בהתאם לגילך.‬
‫כן.‬
‫אני אביא לך עוד ירקות.‬
‫נורמן, זה אתה?‬
‫בוקר טוב.‬
‫מה קורה?‬
‫הבת המקסימה שלך שלחה אותי‬ ‫עם שייק פירות בריא.‬
‫זה נחמד.‬
‫ולא צריך לומר לך שהיא דואגת לאבא הזקן שלה.‬
‫הוא בסדר.‬
‫מי זה?‬ ‫-זה ארווינג.‬
‫ארווינג.‬
‫שלום.‬
‫יש לי חצי כדור ויקודין,‬ ‫אם הגב שלך כואב עדיין.‬
‫סליחה, לא ידעתי שיש לך אורח.‬
‫קחי‬ ‫-מה?‬
‫תכסי את עצמך.‬
‫אה, כן.‬
‫מרטין, זאת איווט.‬
‫איווט, זה מרטין.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫רוסייה?‬
‫אני הולכת להשתמש במקלחת שלך.‬
‫אין בעיה.‬ ‫-יופי. בוא, ארווינג.‬
‫שאני אמות!‬
‫כן.‬
‫איך דבר כזה קורה?‬
‫כשהורדתי אותך כאן אתמול בלילה‬ ‫פחדתי שתכניס את הראש שלך לתנור.‬
‫הכנסתי את הראש שלי למשהו.‬
‫שוב, איך דבר כזה קורה?‬
‫ספר לי. ספר לי הכול. ולאט.‬
‫אין מה לספר.‬
‫טוב, יש משהו.‬
‫לכלב שלה קוראים ארווינג.‬
‫אני מבין. עשית בינינו היכרות.‬
‫זה שמו האמצעי של נורמן.‬
‫בסדר. אז מה?‬
‫אז זה מצמרר, נכון?‬
‫באמת? אולי זה רק צירוף מקרים.‬
‫שבאותו יום שבו אני קובר‬ ‫את החבר הכי טוב שלי‬
‫נכנסת לחיי האישה הצעירה והיפה הזאת‬ ‫עם כלב שנקרא בשמו?‬
‫האמצעי. שמו האמצעי.‬
‫זה כמו נובלה של סטיבן קינג, לכל היותר.‬ ‫-אני חשבתי יותר על "אזור הדמדומים".‬
‫כן. אולי. לא ממש.‬
‫לאותו עניין, מה קרה לגב שלך?‬
‫דחפת? הרמת? תגיד לי.‬
‫תשתמש בדמיון שלך.‬
‫אני משתמש בו, אבל הוא כבר לא מה שהיה פעם.‬
‫אל תגיד למינדי שום דבר.‬ ‫-איזו מינדי? סיים את הסיפור שלך.‬
‫כן, הכלב.‬ ‫-ארווינג.‬
‫למעשה, זה לא הכלב שלה. היא שומרת על הבית.‬
‫בקיצור, הוא ברח,‬ ‫אני מצאתי אותו והיא הודתה לי.‬
‫אמרת "על לא דבר"?‬
‫בדרכי.‬
‫במה היא עובדת?‬
‫אני לא יודע.‬
‫מה שם המשפחה שלה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫מה היא מוצאת בתרח כמוך?‬
‫למעשה, את זה אני יודע.‬
‫הרבה נשים צעירות‬ ‫נמשכות לגברים מבוגרים יותר,‬
‫כי אנחנו מתוחכמים יותר‬ ‫ובקיאים יותר בחיים מגברים בגילן.‬
‫אז אתה לא יודע.‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫כן.‬
‫תשמע, זה יותר מסתם צירוף מקרים.‬
‫באמת? זה מין מסר מהעולם שמעבר?‬ ‫-לא.‬
‫אולי.‬
‫טוב, אז…‬
‫לא ייאמן שאני שואל אותך.‬ ‫מה הוא יכול להיות?‬
‫אני לא בטוח.‬
‫שצריך לחבוק את החיים,‬ ‫לשמור על הלב פתוח לחוויות חדשות…‬
‫סנדי, יש לנו בעיה. בוא מהר.‬
‫בוריס, אנחנו חייבים להרוג סנאי.‬
‫פאק.‬
‫פאק!‬ ‫-מה קרה?‬
‫פאק.‬ ‫-מה קרה?‬
‫ארווינג חרבן במיטה שלי.‬
‫שמור על לב פתוח.‬
‫- טעינה בלבד -‬
‫- מקולקל -‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫תודה על השייק.‬
‫על לא דבר.‬
‫מה קרה לגב שלך?‬
‫הוא נתפס לי כששמתי גרביים. היית מאמינה?‬
‫אתה צוחק.‬
‫נראה לי שהגיע הזמן‬ ‫להשיג אחד הדברים ההם מהפלסטיק‬
‫ששמים גרביים במקומך.‬
‫זה עצוב כל כך.‬
‫את מספרת לי?‬
‫אם אי פעם תרצה לדבר על מה שעובר עליך,‬
‫אני כאן.‬ ‫-מה נראה לך שעובר עליי?‬
‫כשמאבדים מישהו שהיה חלק כה גדול בחיים שלך,‬ ‫זה בטח כרוך בהמון רגשות.‬
‫לא הרבה כמו שאת חושבת.‬
‫אבא…‬
‫את יודעת כמה מהחברים שלי‬ ‫מתו בשנתיים האחרונות?‬
‫לא.‬ ‫-גם אני לא. כבר הפסקתי לספור.‬
‫בכל זאת, חשוב שתדבר על זה עם מישהו.‬
‫למה? מי אמר שאנחנו צריכים לחלוק‬ ‫מה אנחנו מרגישים בקשר לכל דבר מזוין שקורה?‬
‫כי לא בריא לשמור דברים בפנים.‬
‫אולי אני לא רוצה להיות בריא.‬ ‫-בוגר מאוד.‬
‫מינדי, אני בן 75.‬
‫אני חושב שזה נותן לי את הזכות‬ ‫לקבוע מה זה בגרות.‬
‫זה לא.‬
‫מי מקשיב לך בכלל?‬
‫מרטין, כשנפגשת עם אבא שלי הבוקר,‬ ‫הוא אמר משהו על נורמן?‬
‫אני לא יודעת. הוא נפתח אליך?‬
‫הוא התנהג באופן מוזר?‬
‫למה אתה מצחקק?‬
‫אנחנו עושים את התרגילים האלה‬ ‫כדי לשחרר את רגשותינו,‬
‫כי במשך כל חיינו לימדו אותנו‬ ‫שכמה מהם אינם מקובלים בחברה‬
‫ולכן יש להדחיק אותם.‬
‫למשל, גברים.‬
‫הם לומדים בגיל צעיר,‬ ‫במגרש משחקים בדרך כלל, לא להפגין פחד.‬
‫ואם אתם מפגינים פחד, אתם חלשים. אתם אפסים.‬
‫ואצל נשים, המסר שאתן מקבלות שוב ושוב‬ ‫הוא שגברת אינה מפגינה כעס.‬
‫מסווגים אותך ככלבה ישר על המקום‬ ‫אם יש לך דעה מוצקה לגבי משהו,‬
‫או שחס וחלילה, את מרימה את הקול.‬
‫אבל אילו מין שחקנים תוכלו להיות‬ ‫אם הרגשות האלה נמנעים מכם?‬
‫ולא רק כעס ופחד.‬
‫מה עם אדישות? רוממות רוח?‬
‫זעם רצחני? יגון עמוק?‬
‫כן.‬ ‫-איך אני יכולה להשיג סוכן?‬
‫מה?‬
‫אם אין לי סוכן, אני לא יכולה להיבחן,‬ ‫ואם אני לא יכולה להיבחן,‬
‫למה לעזאזל חשוב אם הרגשות שלי מדוכאים?‬
‫אני מניח שאין לך בעיה עם כעס.‬
‫לא, אין לי.‬ ‫-את תהיי גרושה נהדרת למישהו.‬
‫מה דעתכם שנתמקד בתרגיל הרגש כרגע?‬
‫מישהו רוצה לנסות?‬
‫יש לי מנהל,‬ ‫אבל אני ממש לא יודע מה הוא עושה.‬
‫אני יודע מה הוא אמור לעשות.‬
‫הוא אמור להיות בקשר עם מפיקים ובמאים‬ ‫ולהשיג לי עבודה.‬
‫אבל נראה לי שהוא מוכר להם קוקאין, בעיקר.‬ ‫-יש יגון.‬
‫מישהו רוצה לעשות את התרגיל?‬ ‫-יש לך מזל שהאיש שלך מוכר סמים.‬
‫שלי תמיד מנסה לצלם אותי בג'קוזי שלו.‬
‫וחזרנו לכעס…‬
‫זה ארני ברידלאב?‬ ‫-כן.‬
‫גם אני. הוא מוכר אותן. את צריכה לקבל עמלה.‬
‫אלוהים ישמור.‬ ‫-המזדיין הזה.‬
‫אני צריכה פשוט להרוג אותו.‬
‫תטביעי אותו בג'קוזי שלו.‬ ‫זה יהיה צדק פואמי.‬
‫פואטי. צדק פואטי.‬
‫ובואו לא נהרוג אף אחד.‬
‫היא תגרום לזה להיראות כמו תאונה.‬ ‫-לא.‬
‫אני מבין את התסכול שלך. הייתי במצבך.‬
‫ואם זה עוזר, תכננתי שחבר שלי‬ ‫יבוא לדבר איתכם בדיוק על הנושא הזה.‬
‫הוא סוכן?‬
‫הוא היה סוכן.‬ ‫-מה הוא עכשיו?‬
‫מת.‬
‫שום דבר לא הולך לי.‬
‫תראו,‬ ‫אני מבטיח שנדבר על סוכנים מאוחר יותר.‬
‫אבל בינתיים, תרגילי משחק,‬
‫שחרור רגשות מודחקים, מי רוצה…?‬ ‫-מה קורה כשאתה מרגיש משהו כה עמוק,‬
‫כה חזק, עד שאתה מפחד להביע אותו?‬
‫רגשות לא יכולים לפגוע בך, מינדי.‬
‫לפעמים נראה שהם יכולים,‬ ‫אך למעשה הם לא יכולים.‬
‫אז אין ממה לפחד.‬
‫טוב לדעת.‬
‫בסדר. מי רוצה לנסות?‬
‫אני.‬ ‫-טוב, ג'וד.‬
‫על איזה רגש אתה רוצה לעבוד?‬
‫יגון?‬ ‫-בחירה טובה.‬
‫יש מספר טכניקות שעוזרות להביע יגון.‬
‫אחת הפשוטות ביותר‬
‫היא לחשוב על משהו שקרה בחייך והעציב אותך‬
‫ואז אתה פשוט נותן לרגשות האלה לצאת‬ ‫בזמן שאתה מופיע.‬
‫יש משהו שגרם לך עצב בזמן האחרון?‬
‫הבהרת את הנקודה, מינדי. טוב? רדי מזה.‬
‫ג'וד, אתה רוצה לנסות?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫כשתהיה מוכן.‬
‫תגיד לי מה קורה.‬
‫אני זוכר דבר ממש עצוב.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, תמשיך.‬
‫אלוהים.‬
‫אתה מתקדם נהדר.‬
‫זה ממש מטריד אותי.‬
‫אתה יכול לספר לנו מהו הזיכרון?‬
‫נתתי לארני ברידלאב לצלם אותי בג'קוזי שלו.‬
‫- עשרה דברים שלא ידעתם על סיינטולוגיה -‬
‫רובי, מה אתה עושה?‬
‫שלום.‬
‫קניתי לך סדינים חדשים, שמיכה וכיסוי.‬
‫לא היית חייבת.‬ ‫-דווקא כן. טוב, להתראות.‬
‫חכי.‬
‫את לא רוצה לבלות קצת?‬
‫בגלל שמצאת אותו, הפעם הראשונה הייתה חינם.‬
‫הפעם השנייה זה 2,000 דולר.‬
‫טוב, אנחנו לא חייבים.‬
‫אני רק…‬
‫להתראות, ארווינג.‬
‫אני אתגעגע אליך.‬
‫להתראות.‬
‫בוא, ארווינג.‬
‫להתראות.‬
‫אלפיים? שאני אמות.‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬