K A T A R I N A V E L I K A
Katarinina nemirna vladavina počela je 1762. vojnim pučem.
Otela je vlast suprugu caru Petru III., koji je uskoro umro pod sumnjivim okolnostima.
Okružena neprijateljima i pretendentima, Katarinina vladavina daleko je od sigurne.
Šljiselburški zatvor, Petrograd, Sjeverna Rusija.
Fixed by: BOTANICMAN
Ovuda, Vaše Veličanstvo.
Znaš li tko sam ja?
Znaš li tko si ti? - Vladar.
Ja sam gospodar cijele Rusije.
Rođak cara Petra.
Ti si ukrala krunu od njega.
Trebala bi je vratiti.
Jednoga jutra...
Čuo sam pjev ptica...
U svojoj glavi.
Velika čast. - Što? - Njezino Veličanstvo. To što nas posjećuje u Šljiselburgu.
Zatvorenik Broj Jedan.
Očito netko vrlo značajan.
Čuo sam glasine. Naravno. - Nemoj slušati glasine.
Hvala Vam. Vidjela sam dovoljno. - Poručnik će Vas odvesti natrag do čamca.
Vidjela sam Vas ranije. - Vaše Veličanstvo? - Poručnik Mirovič, u stražarskoj službi.
Da, iznijeli ste zahtjeve za novčanom pomoći momu uredu. U nekoliko navrata.
I rekli smo Vam da prestanete. - Žao mi je ako sam uvrijedio Vaše Veličanstvo.
Mogu Vas uvjeriti da nikada... - Ne valja tražiti novac od bogatih ljudi.
Što mislite kako su se obogatili? Dijeleći ga?
Vaše Veličanstvo.
Jeste li Vi zadužili poručnika Miroviča za čuvanje Zatvorenika Broj Jedan?
Nisam siguran da je to bila moja nadležnost, Vaše Veličanstvo.
Nemam povjerenja u njega.
Vaše Veličanstvo, preglédao sam Vaš govor, pa na 12. i 13. stranici unio neke izmjene.
Izmjene? To je moj govor, ministre Panine, a ne Vaš!
Radila sam na tomu godinama. Znate koliko mi je važan.
Samo sam mislio, Vaše Veličanstvo, da su neki...
Neki dijelovi previše liberalni. - O tomu ću ja odlučivati.
Što bi Vaše Veličanstvo željelo da učinim s ovim? - Pada mi na pamet
mjesto gdje bih željela da to stavite, ali ne bih se htjela doimati prostom,
pa to vratite ministru Paninu. Možda utvrdi da je jestivo.
Uvijek je bio vrlo dobar u gutanju svojih riječi. - Da, Veličanstvo. Grofe Orlove...
Zar se ne sjećaš toga mladića? - Hm? - Poručnika Potemkina.
Bio je s nama na dan puča. Kada smo uklonili tvoga supruga s prijestolja.
Petar se dopustio svrgnuti kao dijete koje se polaže u krevet.
Ona proždire muškarce. Znaš to. - To zvuči kao zanimljiv prijedlog.
Hajdemo poslušati.
Kada sam prvi put došla ovamo, iz Njemačke, prije mnogo godina,
Čak nisam niti govorila jezik. Znala sam malo o ljepotama Ruske crkve,
a još manje o hrabrosti i snazi njezinih ljudi. Ali sam se zaljubila u ovu zemlju.
U njezin duh. U njezinu strast. U njezinu dušu.
Ali u ovim prosvijetljenijim vremenima, uvjerena sam da su nam potrebni zakoni
koje svi poštuju i kojih se pridržavaju. Bogati i moći, kao i siroti i razvlašteni.
Stoga se nešto mora promijeniti.
Ropstvo ne mora biti ruska ustanova!
Nije baš najbolje primljeno.
Plašim se, ali pokušao sam upozoriti Vašu majku. Svi tu u publici posjeduju kmetove.
Većina ih ima na tisuće. Rusija nije spremna na promjenu.
Je li u redu da bogataš posjeduje drugo ljudsko biće? A još je tako u ovoj zemlji.
Pogledajte Orlova. To je čovjek koji ju je postavio na prijestolje,
a sada bi htio malo mjesta i za sebe.
Ja vjerujem u razum. Ja vjerujem u napredak.
Onda kada se nesavladivi ruski narod počne boriti za te stvari
i kada se počne boriti za novo carstvo, u kojemu će svi biti jednako prihvaćeni,
onda će Rusija... Vaša Rusija... Moja Rusija...
Naša Rusija će postati zaista i zanavijek veličanstvena.
Uspjela se izvući iz toga. Domoljublje uvijek ima prođu.
Vi ste joj pomogli riješiti se supruga, Petra III., zar ne?
Zato sada misli da može što joj je volja, ali pitanje je ima li pravo na prijestolje?
Uostalom, što ste vi dobili od svega toga? - I? Što želiš reći?
Želim reći da je uzurpatorica, no pretpostavimo da postoji čovjek
s opravdanim pravom na naslov cara Rusije. Uvjeren sam da je zatvoren u Šljiselburgu.
Čini se da nisu baš uživali u ovomu, zar ne? - Ne previše. Sin mi je kasnio
i činilo se da se dosađuje. - Želi Vaš posao, zar ne? - "Otela je prijestolje,
stoga ga mi možemo preoteti," misle. - Nećemo im to dopustiti.
Vojska nam je i dalje odana.
Zašto je Mirovič izazivao nevolje vani? Rekla sam da mu ne trebamo vjerovati.
Zaista nemam pojma, Vaše Veličanstvo. Ali uviđam da zbog toga, potencijalno,
može predstavljati opasnost po vrlo važnu osobu koju čuva.
O, pa to je divovsko ublaženje!
Ako kažete da niste znali, niste znali. No moj sin nikada ne smije saznati.
Svakako, Vaše Veličanstvo. To je između... - Vas i mene.
Potrudimo se da tako i ostane.
Mogu li nešto predložiti?
Plašim se da je od puča Vaš položaj osjetljiv i da je, koliko god bio lud,
čak i netko sa slabim pravom na prijestolje velika prijetnja. Stoga, mogu li predložiti
uredbu koja jasno kazuje da u slučaju pokušaja bijega...
Zatvorenik Broj Jedan...
Treba biti ubijen?
Znam da se takva stvar kosi s Vašim liberalnim načelima, ali došla bi od mene.
Ne biste znali da je postojala.
Radi se o Vašoj zaštiti. Ne možemo dopustiti izazove Vašemu carevanju.
"Razvod je vjerojatno star koliko i brak. Mada pretpostavljam da je
brak nekoliko tjedana stariji." Voltaire. - O, radiš. - Mhm...
Mimoišla sam se s grofom Orlovom na hodniku, izgledao je natmureno.
Pretpostavljam da sam ja kriva. Muškarci! - Muškarci.
A što ti radiš? - Palo mi je na pamet da trošim tvoje vrijeme. Ako je to u redu.
Vaše Veličanstvo. Što je s Gimnazijom za djevojčice? - Da. Učinjeno je. Odobrena je.
Ne obaziri se na mene. - Ne brini, neću. - Vaše Veličanstvo, turski veleposlanik
nam je poslao prosvjednu notu. Ako zađemo na njihov teritorij...
Vatra i smrt i bijes Alaha. Uopće se ne obazirite. - Naravno, Vaše Veličanstvo.
Tetkice, ne bi li kršćani trebali okrenuti drugi obraz?
Posebno onima koji ih pokušavaju ubiti. O! Vaše Veličanstvo Petre? Još ste mrtvi?
Plašim se da je tako! - Došla sam ti reći da sam vidjela prekrasnoga muškarca.
A da? Gdje? - U dvorištu, iza ugla. Ako je još tamo. Možda ga je netko ščepao.
Uvijek ima neki drugi prekrasni muškarac iza ugla. - Koliko imaš vremena? - Dosta.
To je poručnik Potemkin! - Prva sam ga ugledala. - To nije sasvim točno.
Bilo kako, tko je ruska carica?
Vi ste, Vaše Veličanstvo.
Mislim da bismo ga trebale proučiti izbliza.
Poručniče Potemkine! Jeste li izgubljeni?
Bijah, Vaše Veličanstvo. Više nisam. - Što tražite? Ured Dvorske straže?
Osobne ložničare? - Vas, zapravo, Vaše Veličanstvo. Vas. - Ovdje sam.
Iz moga puka mi je rečeno da Vam se javim u osobnom uredu.
Thomas Dimsdale je stigao, Vaše Veličanstvo. - Moram poći.
Dimsdale, kao liječnik koji cijepi protiv velikih boginja? - Dobro ste informirani.
Da. Mislila sam pokušati. Opasno je, ali i život je opasan, zar ne?
Sudeći prema onomu što sam čuo, dokazi podupiru Vaš izbor.
Bit će mi drago razgovarati s Vama opet. No sada sam, kao i inače, posve zauzeta.
Grofica Bruce će paziti na Vas. - Povinovat ću se.
Poručnik Potemkin... - Što s njim? - U pravu si, bio je tamo na dan puča.
Odjahala sam na čelo postrojbi, a on je podignuo nešto što mi je bilo ispalo.
Jest. Temnjak za tvoju sablju. - Da! Očito ima dara za podizanje stvari.
Trebali bismo ga pozvati na večeru.
Imaš nešto prigovoriti?
Kako bih? Nije da smo vjenčani, zar ne? - Nećemo voditi ovaj razgovor.
Vodili smo ga već mnogo puta. Znaš da je to nemoguće.
Ne tražim da se udaš za mene. - Što, onda, tražiš? - Priznanje. Zahvalnost.
Za sve ono što smo učinili za tebe. - Znaš da to imate. - Ali u javnosti.
Javnost i osobni život su dvije potpuno različite stvari. - Tvoj život je javnost.
Zahvaljujući tebi!
To nije bio dogovor.
Ne mogu ovo, žao mi je. Jednostavno ne mogu...
Kako je moj veliki brat? - Možeš li, molim te? Zar si ne mogu dopustiti romantiku?
O, zar se ovdje o tomu radi? - Što misliš da dobijam doma, Aleksej?
Mogu li nakratko razgovarati s tobom?
Dolazim za trenutak.
Kako ti ide s njom? - Nije najuzbudljivija djevojka koju sam guzio u posljednjih...
S njom... - A što se to tebe tiče? - To je politika. Ako sjebeš stvari s njom,
što će biti s nama i svim onime za što se borimo? - Nikada se neće vjenčati.
U redu? Bog zna da sam pokušao.
Mi smo je postavili. Bez nas i bez vojske je ništa.
Dužna nam je, Grigorij. I ona to zna. Iskoristi to.
Zar je bitno što nosim? Zar je zaboli što punim 19 godina?
Voli li ona išta osim moći? - Voli ona mnogo stvari. - Mnogo muškaraca.
Ona je vrlo bistra i načitana žena, gospodine. Kao što znate, došla je
ovdje kada je imala 15. Naučila je ruski tako što je... - Spavala s mnogo Rusa.
Pristajat će. Za službu, barem.
Gdje je ona?
Pretpostavljam s Orlovljevima. Ubijanje moga oca ih je zbližilo.
Zbacili su ga s prijestolja, onda je postala carica, a zatim su ga ubili.
Vjerojatno po njezinoj zapovijedi. Sada se užasava da će je ubiti,
ako ne bude dovoljno zahvalna. - Ne možete znati da je itko ubio
Vašega oca, Vaše Veličanstvo. - O, zar postoji službeno objašnjenje?
Vjerojatno ste ga Vi priredili. "Hemoroidni kolik." Tako nešto?
Kobna nakupljanja! Bože! Kako je mrzim. - Ne mrzite je. Majka Vam je. Volite je.
Iako je ponekada mrzite, naravno. Tako je prirodno.
Jednoga dana ćete je naslijediti. Ni jedan vladar ne živi vječno.
Jednoga dana uskoro? Koliko skoro?
Majko. - Vaše Veličanstvo. - Pristaje li ta oprava za proslavu punoljetnosti?
Ne sviđa Vam se? - Postaje muškarac... - Ako mi dopustite, majko. - A ne batler.
Gledaj, samo želim da budeš netko na koga ću biti ponosna.
Razumiješ li?
Nego... A! Ona tamo.
O, Bože!
Nisam ja ona koja te zanima. - Mislio sam da sam iskazao prilično zanimanja.
O, Gospode! Ponovno me zanima.
Ona je ona koja te zanima. Bistar si. Ona voli bistre muškarce. - Gospođo,
poručnik sam bez mnogo značaja. Imam tek liberalnu naobrazbu i pun kurac zanimanja.
A ona je ruska carica. - Upravo tako! Zato je ona ona koju želiš.
Jest, ali što se čovjek više penje... To vidljivije postaje njegovo dupe.
Iako bi to moglo ići u moju korist, barem mi tako rekoše.
Kriste! - Imam dobar razlog zašto želim da odeš na tu večeru i ostaviš dobar dojam.
Shvaćam, što joj se više svidim, to bolje po tebe. Je li tako?
Ali gdje ja ulazim u tu računicu? - Ti ulaziš...
Upravo ovdje.
Zašto je moj sin tako neprivlačan? - Možda ima veze s njegovim ocem?
Car Petar je bio najružniji čovjek istočno od Berlina. - A sad i Pavao želi biti car.
Čim je rođen, svekrva mi ga je uzela. Ostavila me ležati na podu, okupanu
krvlju i znojem. Od toga trenutka nadalje... Nikada ga nisam viđala.
Poručniče Potemkine. Izgledate vrlo otmjeno. Koga pokušavate zadiviti?
Nešto Vas muči, Vaše Veličanstvo? - Ono tamo je poručnik Mirovič. Što će on ovdje?
Poznajete li ga? - Poznajem, pijanac je i kockar. Duguje novac na sve strane.
Čini se da mu se žuri otići... Vojska je opasna. Ako misle da su Vas postavili,
Vaše Veličanstvo, uvijek će misliti da Vam danu moć mogu i oduzeti.
Želite li to reći da su vojnici Njezinoga Veličanstva vjerolomni, poručniče?
Želim reći da se svakoga može preokrenuti. Poznaje li taj muškarac Vašega sina?
Oprostite, poručniče, kako se to Vas tiče? - Što je poručnik Mirovič radio ovdje?
Prepostavljam da se molio, Vaše Veličanstvo. Zaista ne bih znao.
Možete li reći momu sinu da želim razgovarati s njim nakon obreda?
Nego, poručniče, i mi se moramo moliti. - Tako je, moramo.
Gospodine.
Trebali bismo obratiti pozornost na poručnika Potemkina. Opasan je.
"Sin ne može ništa činiti sam od sebe nego šta vidi da Otac čini..."
Što se tiče muškarčeva posjeda, slušamo mudrost očeva i prisvajamo što je naše...
Uspješan i miran život, zdravlje i spasenje i sve najbolje, Gospode, podaj sluzi Pavlu
te ga dugim godinama čuvaj.
Čekat ćemo ovdje. Dok se ne smrkne. Provjerite oružje.
Imala sam 16 godina kada su me vjenčali za tvoga oca. Nisam znala da se muškarci
i žene razlikuju ispod odjeće. Ako razumiješ na što mislim.
Sama sam se uputila. Stoga, plašim se, smatram da je odraslost tek...
Tek odluka koju sami donosimo. - Je li? - O, pa vas dvojica ste uvijek zajedno.
Kujete li neku zavjeru?
Nismo... Mi nismo... - Nismo, nismo, o, što, što, što, što niste?
Ja... Ja... - Mislim da se naši razgovori jesu dotaknuli činjenice da su, nekada,
neki ljudi mislili da bi, kada postane punoljetan, Pavao mogao... Ovaj...
Da? Mogao? Mogao što? - Mnogi ljudi su zamišljali, Vaše Veličanstvo, da ćete biti
samo regentica dok Pavao ne postane punoljetan. Nakon čega bi on... Ovaj...
Da? Što? - Preuzeo više odgovornosti, Vaše Veličanstvo.
Toliko ljudi želi rusko prijestolje...
Umiru pokušavajući ga dobiti. Ponekad umiru i pokušavajući ga zadržati.
Ljudi će ti lagati oko toga tko si, Pavle. Zapamti: ti jesi sin Petra III.
Ti jesi nasljednik ruskoga prijestolja.
Jednoga dana. Nemoj to zaboraviti.
Sada kada si postao punoljetan, mislim da bi se trebao vjenčati.
U redu, majko. - Zašto ne bi malo prošetao ispred nas i razmišljao o lijepim ženama?
Je li razgovarao s vojskom? Koliko je upućen u zbivanja u Šljiselburgu?
Ne zna ništa, kunem se, Vaše Veličanstvo. - Nemojte nikada govoriti o nasljeđivanju!
Niti o dijeljenju moći, razumijete li? - Razumijem, Vaše Veličanstvo.
Samo želim odgovornosti za dječaka. To je sve, Vaše Veličanstvo.
Uvijek sam Vam bio odan. Još otkako smo srušili njegovog oca. Uvijek odan.
Želim da saznate sve o tomu što se događa u Šljiselburgu. Želim znati sve o Miroviču.
Ne držim Vas u službi kako biste poticali zablude moga sina o sebi,
nego kako biste me zaštitili od onih koji mi žele loše. A takvih je mnogo.
Nego...
Za moga sina na njegov rođendan! U iščekivanju mudrosti!
Za Pavla! - Za Pavla!
Možda ste primjetili prazan stolac. Pozvala sam jednoga od najbistrijih
i najbolji naših mladih ljudi. A on kasni!
A, bon appétit!
Poručnik Potemkin! Napokon!
Ispričavam se na kašnjenju, Vaše Veličanstvo. - Izgledate baš zanosno.
Od najljepše žene koju sam ikada vidio to je udvornost.
Ne, ne, ne, ne! Prije nego sjednete, svatko mora ispričati nešto zabavno.
Mi smo čuli da ste Vi vrlo zabavni. - Što se može reći ispred ovako poštovanoga
društva, a da bi pobudilo smijeh?
"Kada sam prvi put došla u ovu zemlju, nekada davno, nisam znala ništa o njoj.
Ali sam se zaljubila u njezine ljude. U njihove strasti. U njihovu dušu.
Nepobjedivu rusku dušu. Ali ova zemlja se ipak mora promijeniti.
Ropstvo nije ruska ustanova! Samo tada će vaša Rusija, moja Rusija, naša Rusija,
postati zaista i zanavijek... Veličanstvena."
Ženska povijest je, Vaše Veličanstvo, povijest najgore tiranije na svijetu,
one slabih nad jakima. - Na koncu, ipak, poručniče, zadnju riječ imaju jaki, zar ne?
Ne vladaju li muškarci svijetom? - Ispričavam se, grofe Orlove.
Čini mi se da svima nama, ovdje u Rusiji, vlada žena.
Za mojim stolom ne kažnjava se šala. Zločini su glupost, glabanje i zijevanje.
Grigorij! Ona te zajebava. A i on.
Znate tko je on! Oslobodite ga!
Vladar... Zakoniti vladar Rusije... Sin... Ja sam zakoniti vladar...
Polako... - Oslobodite ga. Oslobodite ga! - Zapovijed je zapovijed, poručniče. - Ne!
On je bio Ivan VI., zakoniti vladar Rusije. - Moje su zapovijedi od carice Katarine.
Katarina je uzurpatorica!
Tako, znači... Sviđa ti se taj dječak. - Što bi, zaboga, to trebalo značiti?
Prilično je očigledno. - Mogu razgovarati s kim god poželim, na koji god način poželim.
Znaš li što držim u svojoj šaci? Neograničenu moć.
Imaš li pojma što to znači? - Pa, može i ne značiti ništa.
Smijem li podsjetiti Njezino Veličanstvo da, kada smo je postavili na prijestolje...
Sada biraj svoje riječi vrlo pomno, Grigorij. Prisjeti se tko sam sada.
Zar si zaboravio? Bilo bi bolje da nisi.
Ubili smo tvoga supruga.
Znam ja tko je ubio mojega supruga. Imam to napisano crno na bijelomu.
Rukopisom tvojega prokletoga brata. - Prijetiš mi time? Još uvijek? Slobodno.
Ti promatraš, čekaš, a onda radiš protiv ljudi. A sve što ja radim je loše, jel' da?
Zato zijevam. Ponekada večere s tobom znaju biti jebeno dosadne.
Ponestaje ti prijatelja.
O čemu razmišljaš? - O kiselim krastavcima.
O čemu Rus razmišlja dok vodi ljubav? - Krastavcima, naravno!
Ozbiljno, stani, stani! Ozbiljno, poručniče! O čemu razmišljaš?
Nikada ne znam. - Razmišljam o njoj. Carici, podrazumijeva se.
Uživam provoditi vrijeme u njezinu društvu. - A činjenica da se radi o
najmoćnijoj ženi na svijetu je puka slučajnost? - Jest.
O! Tražite li groficu Bruce, Vaše Veličanstvo? - Da, da, tražim.
Ali možda je bolje ne uznemiravati je. Osim, naravno, ako ne volite takvo što.
Ja sam udata žena, Vaše Veličanstvo, nemam ništa... - Biste li joj prenijeli
da su ona i poručnik Potemkin pozvani na kartanje sutra navečer? Poručnik je
ostavio vrlo povoljan utisak. - Dobro, Vaše Veličanstvo.
Željeli su da se uvjerite da je izvršeno, Vaše Veličanstvo.
Nasilje je odurno, ali...
Nitko drugi ne zna? - Mirovič je u pritvoru.
Zna da im je bilo zapovijeđeno ubiti Ivana.
Plašim se da će svi pretpostaviti da je zapovijed došla od Vas.
Svatko s pravom na prijestolje predstavlja mi prijetnju.
Čak i ovo jadno, poremećeno stvorenje.
Čak i... - Vaš sin, Vaše Veličanstvo?
Pavla je lako zavesti. Mnogo je bezobzirnih ljudi u Rusiji. Nasreću, jedna sam od njih.
Kao što znate.
Mogli bismo, u posljednjem trenutku na gubilištu, ponuditi pomilovanje Miroviču,
uz uvjet da ne kaže ništa o smrti ovoga gospodina. - "Mi"? Predlažete da mu ja
ponudim to pomilovanje? - Očigledno je važno pokazati odlučnost i pogubljenje
u javnosti to i čini, no, isto tako, znam da ste skloni biti milosrdni.
Nisam uvijek. Pitajte djevojku koja mi se brine za kosu. - Iskaz milosrdnosti bi bio
dobro prihvaćen, Vaše Veličanstvo. - Možda. Jesam sklona milosrđu... Kada trebam biti.
Nadam se da sam do sada pohvatao kako razmišljate, Vaše Veličanstvo.
Mnogo je takvih.
Položite vaše novce, gospodo. - Uloge na stol, uloge na stol, brzo. Vi ste izgubili.
Čini se da ovih dana svi sve znaju.
Arhiepiskop je nekako saznao za smrt Zatvorenika Broj Jedan.
Ako počne govoriti... - Odaslala sam ga prije nego se to dogodi.
Čini mi se da su Englezi imali dobru zamisao u XVI. stoljeću.
Treba se riješiti klera i visokoga plemstva u isto vrijeme. - Poručniče! Osim izgleda
imate i pamet. Sretna sam što sam Vas pronašla.
Jer oni u čijim rukama je moć moraju naučiti nju zlorabiti.
"Što je kraljevstvo ako ne veliko razbojstvo?"
Sveti Augustin. Još je i načitan.
No biste li u boj za Njezino Veličanstvo, umjesto što je samo tovite dosjetkama?
Ne sprema li se rat s Turcima svakoga dana?
Hoćete li se boriti za caricu? - Do smrti, Vaše Veličanstvo.
Mogu li nešto predložiti u vezi s tim Mirovičem? - Ne. Možeš ići, Grigorij.
I vi ostali možete poći. Želim nasamo razgovarati s poručnikom Potemkinom.
Kažite mi... - O čemu? - O Miroviču. Vaša procjena je bila točna. Učinio je
nešto vrlo blesavo. - Ne znam ništa o toj stvari, Vaše Veličanstvo. Zasigurno neću
niti spomenuti njegovo ime. - Sviđate mi se, poručniče.
Znate, Panin mu je ponudio pomilovanje. Bila je to ministrova, a ne moja, zamisao.
Zašto bi to učinio? - Pa, opasnost je, vidite, ta da čovjek koji će umrijeti
može izgovoriti što god poželi. Može se razbacivati optužbama na gubilištu.
Znači, ministar Panin ga navodi očekivati pomilovanje u posljednjemu trenutku,
na gubilištu, kako bi kupio šutnju. Ali ako ga pomilujete, on svejedno...
Vrlo dobro, poručniče. - Ako Miroviču poklonite život, uvijek će biti prijetnja.
Uvijek će moći poslužiti Vašim neprijateljima kako bi osporili
Vaše pravo na prijestolje. - Upravo. Moram reći da sumnjam u ministrovu Paninovu
iznenadnu naklonost iskazivanju milosrđa.
Istina je da mi ponestaje ljudi kojima mogu vjerovati, poručniče.
Znate li da nikada nikoga nisam osudila na smrtnu kaznu? Oduvijek sam željela
biti milosrdna, liberalna vladarica. - Sigurno se radi o teškoj odluci.
Ali odluci koju, naposlijetku, samo Vi možete donijeti.
Potemkin... Čovjek u usponu!
Uspjeh na dvoru je najbrži put k propasti, kažu. - Čujem da igrate biljar. - Nevješto.
Hajdemo onda igrati za novce.
Tisuću, ako je utjerate.
Hajdemo ovako. Dajte mi tisuću sada.
Ako promašim, vraćam je uz dodatnih tisuću. Ako je utjeram, Vi meni date pet. Tisuća.
Što je tako smiješno?
Što vi, gospodo, mislite tko sam ja?
Još jedan mladi pregalac koji je došao na dvor zaraditi bogatstvo?
Lagati i varati i udvoravati se kako bi dosegnuo moć?
Da... Mislite da želim sijati poput vas ostalih? Poput truloga drveta.
Eto vam! Dugujete mi pet tisuća. To jest, ako ste ljudi od riječi.
Dečki, dečki, dečki, dečki!
Što ćete učiniti?
Odjebite!
Gotovo je sad. Ubio si skota. - Bolje mu je mrtvomu.
Jeste li obojica ubili cara Petra? Ili si to bio samo ti, Aleksej?
Dosta je. Dosta je! Pusti ga.
Živopisna gomila, Vaše Veličanstvo. - Da, zaista jesu.
Naš prijatelj se ne doima zabrinutim, zar ne? - Ne doima.
Drago mi je što Vaše Veličanstvo smatra prikladnim ukazati milosrđe u ovoj prilici.
Zar sam rekla da sam tako učinila?
"Milosti Božjom, kraljica Katarina II., carica i samodržačica sveruska,
otkrila je urotu s ciljem postavljanja nezakonitoga pretendenta na prijestolje
i bez oklijevanja odredila vrhovnu kaznu za ovaj gnjusan zločin."
Ovo je pogreška! Uvjerili su me da ću biti pomilovan! Ovo je pogreška!
Uvjerili su me da ću biti pomilovan! Ona je ubila našega istinskoga cara!
Svi znate da je tako! - Ti si izdajnik!
Ponovno! Ponovno!
Što se učinili? S?m sam razgovarao s njim. - Ja mu ništa nisam rekla.
Što radiš? - Nije li očigledno? Pišem.
Što pišeš?
Zamisli o jednakosti za sve pred zakonom. Za sada samo zamisli...
Čini mi se da se nešto promijenilo. Među nama.
Uvijek ću te voljeti.
Ali s nama je svršeno. - Zašto?
Zašto što me više ne voliš i zato što mi to nemaš hrabrosti reći.
O, znam sve o djevojkama koje guziš. Samo sam odlučila ne osvrtati se na to.
Jer mi je još stalo do tebe.
Ali ti želiš nešto što ti ja ne mogu pružiti.
Ti želiš moć.
Je li to ozljeda na tvomu licu? Jesi li se tukao?
Ova jebena stvar mi podiže sise previsoko.
Ne mogu ići na bal.
Vaše Veličanstvo! Kako sjajno izgledate!
Vaše Veličanstvo, netko Vas želi vidjeti.
Kako izgledamo, Vaše Veličanstvo?
Rekla bih da jedan od vas izgleda kao lezbijka, ali nisam sigurna koji.
Tražim Potemkina.
Previše rumenila s ove strane. Tvoji engageantes nisu kako treba.
Ne mogu dopustiti da me vidi ovakvoga. - Pa...
Mislim da ti je dekolte previše nizak. Ali...
Ovako!
Jadničak.
Zaista si se zaljubio u nju, zar ne?
Ja sam žena, tetkice! I trudna sam. Kako je to moguće.
Trebala bi se riješiti te lude. Koliko god ga plaćaš za šale, previše je.
Možeš dobiti moju glavu kada god ti zatreba, tetkice! Čuvam jednu u pričuvi.
Sačuvao sam ovu od svoga posljednjega posla. Nisu joj se svidjele šale, zgodni?
Victor Heinrich Emmanuel. Pokrajinski grof Hesse Darmstadta, Vaše Veličanstvo.
Čuo sam da tražite suprugu za princa Pavla. Imam tri privlačne kćeri. - Krasno, krasno.
Poručniče Potemkine!
Trebao sam ga ubiti.
Neću pitati tko Vam je to učinio.
I nemojmo misliti o osveti.
Još. Dođite.
Znate, postići ćemo velike stvari zajedno. I nemojte brinuti. Dočekat ćete svoj dan.
Neće proći nekažnjeno.
A Vi ćete procvjetati.
Ali ne još. Jer Turci se spremaju za rat.
Potrebni su nam ljudi poput Vas.
Sada, hajdemo proslaviti nove početke!
Želim nešto rusko!
Fixed by: BOTANICMAN