Lidé se mě často ptají:
„Čím se lišíme od ostatních?
Jaký je rozdíl mezi hasičem a normálním občanem?“
Odpověď je jednoduchá:
chodíme tam, kam jiní nejdou.
Dnes vzdáváme čest těm členům LAHS, kteří projevili odvahu
loni v březnu při katastrofě výletní lodi Oceanus Blue.
Zastupující kapitánka Henrietta Wilsonová.
Hasič Howard Han.
Pilot Thomas Kinard.
Hasič Evan Buckley.
A hasič Edmundo Diaz.
Bez jejich houževnatosti a obětavosti, vynikajících schopností a spolupráce
by přišlo o život mnohem více lidí.
Hasiči, jménem hasičského sboru města Los Angeles
vám děkujeme.
Ale to ještě není vše.
Kvalita týmové práce, která se zde projevila,
není jen odrazem obětavosti každého jednotlivce,
ale i vedení kapitána Roberta Nashe.
Kapitáne Nashi,
za vaši vynikající službu a vůdčí schopnosti v uniformě i mimo ni
by vás Losangeleský hasičský sbor rád vyznamenal
Medailí za statečnost.
Kapitáne.
Co kdybych si ji jen vzal?
Dobře.
Není to poprvé, co mě tihle lidé vytáhli z bryndy.
V mnoha směrech.
Nevím, proč za to zasloužím medaili.
Těch prvních pět je podle mého v pořádku.
Není to blázinec? Mysleli jsme, že nás vyhodí, a dostali jsme medaili.
Užívej si, dokud to trvá. Moje heslo.
Ravi, víš, že nemusíš sníst celý bufet, že jo?
A proč bych tu byl, když mám volno?
To je on, co? Tvůj starý kapitán.
Jo, to je Gerard.
Podle řečí jsem si myslel, že je mrtvý.
Jen pro nás.
Kinarde.
Myslel jsem, že jste šel jinam.
Před pěti lety. Od té doby jsem v přístavu.
Správně. Slyšel jsem, že vám narostla křídla.
Fajn vidět, že jste se nezměnil, kapitáne.
Fajn vidět, že jste nezapomněl výcvik, Hane.
Je to tu pěkně uklizené.
Dobře jste mě učil.
Jak vidím špínu, vzpomenu si na vás.
Děkuju.
A kde je tvoje vyznamenání?
Já jen čekám, až mi lodní společnost vrátí peníze.
O co myslíš, že jde?
Nemám nejmenší ponětí.
Hasičko Wilsonová?
Chtěla jsem vám poděkovat osobně.
Olivia Ortizová.
Radní Ortizová?
Správně.
Moc mě mrzí vaše ztráta.
Děkuju.
Musíte být na svou hrdinskou ženu pyšná.
To jsem.
Škoda, že se její hrdinství neprojevilo u mého syna.
Mami, můžeme si dát ještě koláč?
To jsou vaše děti?
To je Denny a Mara.
Slyšela jsem jen o synovi.
Mara bude moje nová sestra.
Adoptují mě.
To je rozkošné.
Děti jsou velké požehnání.
Vychutnejte si svou chvíli.
Ale nepřeháněj to.
ZACHRÁNCE ŽIVOTA
Tvoje jméno by tam mělo být taky.
Žádal jsem je o to, ale...
Já ale nejsem hasička.
O to jste se tam hádali s náčelníkem Simpsonem?
Nebyla to hádka.
Snažil se mi něco rozmluvit a zjistil, že to nejde, tak to přijal.
Přijal co?
Mou rezignaci.
Záchranáři L. A.
Nechápu, proč jsi se mnou o tom nemluvil.
Jdu do důchodu.
Jednou to přijít muselo.
A dobře víš, že tuhle práci nikdo nemůže dělat věčně.
A já sakra myslela, že to zkusíme.
Mně už zkoušení nebaví.
Dnes to bylo vyčerpávající.
Náčelník nás tam před kamerami předváděl jako cvičené tuleně.
Stojíme tam, culíme se a mají nás za hrdiny.
To jste.
Já ne.
Vím, že jsi pod velkým tlakem
a chápu, že potřebuješ pauzu
a možná se na to dokonce i úplně vykašlat.
Ale bojím se, že ti to nemyslí jasně.
Vzhledem k tomu, čím procházíš.
Myslíš, jak mi vesmír předhodil živoucí upomínku mého největšího selhání?
Jo, to je síla.
Zachránils tomu muži život.
To je úplně jedno.
Jestli potřebuješ tohle, podpořím tě.
- Promiň, že jsem ti to neřekl. - V pohodě.
Ale překvapil jsi mě a víš, jak to mám s překvapováním.
V tom nejsi sama.
Náčelník taky dost koukal, když mu jeho hvězdný kapitán rezignoval
na akci, která měla uctít jeho hvězdnou stanici.
Žádal mě, ať to nikomu neříkám, dokud nepřijde na to, jak to podat.
Tak jo. Musím to sundat.
A jsi si tím fakt jistý?
Vykašleš se na sto osmnáctku?
Už jim nemám co dát.
Už jsi na to přišel?
Na co?
Proč jsem ti tak povědomá.
Nevím, co myslíš.
Ale jdi ty.
Vždycky když myslíš, že se nedívám,
mě pozoruješ.
To dělám?
Rozčiluje tě to, co?
Vystupovala jsem v televizním pořadu Selhání systému.
Tys byla v televizi?
V seriálu. Pravidelně.
Velká televizní show o mladém týmu právníků,
co bojují za propuštění falešně obviněných.
Ty jo. Televizní hvězda?
To těžko.
Mělo to přesně třináct dílů.
Vlastně sedm. Víc neodvysílali, zrušili to.
Ale čas od času na mě někdo kouká jako ty.
Jako by mě odněkud znali.
Tak to je možná ono.
Nebo se na tebe prostě rád dívám.
Tak proč ses mě nepokusil políbit?
Nevěděl jsem, že to chceš.
Kvůli tomu ne.
V tom je něco jiného.
Myslím, že si dáváš velký pozor, koho si pouštíš do života.
A ne proto, že ti někdo ublížil. Komu ne?
Podle mě jsi opatrný, protože...
můžeš dát víc, než si myslíš, že kdokoli dokáže přijmout.
Jako bys taky pozorovala.
Dostal jsem zprávu, že je jeden z mých pacientů v ohrožení.
- Pane Casey. - Promiňte.
- Chvilku. Mám tady... - Pacient v ohrožení. Vím.
To já vás nechala zavolat.
Jste žena kapitána Nashe.
Omlouvám se. Potřebuju s vámi mluvit.
A proto lžete a předstíráte ohrožení?
Nelžu a nepředstírám.
Můj muž má potíže.
A vy jste asi jediný, kdo mi ho může pomoct zachránit.
Nikdy neříkal, že by chtěl skončit?
Ne, ale upřímně si myslím, že o tom ani nepřemýšlel.
Působilo to velmi impulzivně.
Moc vašeho muže neznám,
ale nepřijde mi jako impulzivní typ.
Normálně taky není.
Ale normálně by taky nejel sám do pouště,
aby si popovídal s člověkem, který s ním mluvit nechce.
Jo. To dává smysl.
Uvědomuju si, že to asi zní praštěně.
Hloupá manželka, co má moc času nazbyt.
Ne, takhle bych vás nepopsal.
Ale není možné, že v tom vidíte víc, než tam je?
Jediná věc, kterou se v mém oboru musíte naučit,
je vidět do lidí.
Je snadné se nechat strhnout tím, co říkají, jak se pohybují,
a velmi snadné přehlédnout, co se opravdu děje pod povrchem.
Když víte, co hledat,
je tu jistý okamžik.
A vidíte, kdy usoudí, že už nemají co ztratit.
Přejede jim vlnka po tváři.
A vy myslíte, že to vidíte v manželově tváři?
Bobby léta chodí po provaze.
Snaží se přijímat život, který má,
a zároveň uctít ten, který opustil.
Byla to křehká rovnováha.
Když jste se mu objevil v životě, ztratil ji.
Spadl, pane Casey.
Potřebuju, abyste mu pomohl zpět na pevnou zem.
Tak jo. Chci žebřík do patra!
Vypadáš ztraceně.
Ty papíry k adopci mě ničí.
Říkalas, že adopční slyšení je formalita.
Znáš mě. Příprava na nejhorší.
Myslím, že to je v podstatě celý manuál LAHS.
- To zvládneš. - Mara toho má tolik za sebou.
Chci, aby věděla, že konečně patří do nějaké rodiny.
Přivítej ji do své rodiny tak, jako jsi přivítala mě tady,
a bude v pohodě.
Jen nezapomínej, že Mara a Danny nejsou jediné děti, které vychováváš,
matko Hen.
Počkej.
Fajn. Proč je skládáme až k okraji?
- Předpis. - Správně.
Ale když tam necháš smyčku a protáhneš jí takhle paži,
odneseš ji rychleji.
To je ono, Ravi.
Svižně. Po schodišti. Do patra. Jedem! Pohyb!
- Je tam. - Tak jo.
Co vaříš?
Já ne.
Ty.
Dnes vaříš ty. Tak se ukaž.
Potřebuju další čtyři záchranné a čtyři zásahové jednotky. Jedem!
Eddie.
Procházel jsem pár věcí a našel tohle. Vzpomněl jsem si na tebe.
Nech si to. Může se to hodit.
Kniha MODLITEB
Nechápu, že ho zase necháváš vařit.
- Už je v tom výborný. - Měl dobrého učitele.
Dobře. Už jdou ven.
Tady už nemám práci.
- Ahoj, Cape. - Tuhle směnu sis vedl fakt dobře.
Nemluvím jen o vaření.
Páni, dík.
Jo.
Neříkám to dost často. Urazil jsi pořádný kus cesty.
Už nejsi ta horká hlava, co těmi dveřmi prošla před sedmi lety.
To už je to tak dlouho?
Je.
Tak začíná dalších sedm.
Jo.
Jdeš za Tommym?
Poslyš...
Vím, že jsme o něm nemluvili...
O čem chceš mluvit?
Tommy je dobrá společnost. Je pro tebe dobrý.
Jak to víš?
Protože jsme o tom nemluvili.
Dobrou noc, Bucku.
Cape?
Jo?
Díky za všechno.
Bylo mi ctí, chlapče.
Ahoj, můžu vám pomoct?
Ahoj. Jo.
Hledám Eddieho Diaze.
Pardon, je to stanice 118, že?
Ano.
Vy... Hledáte Eddieho?
Jo. Upekla jsem brownies.
Promiňte. Kdo jste říkala, že jste?
Kim.
Kim?
Zrovna jste ho propásla.
Do prčic. Asi jsem měla zavolat.
Nedal byste mu je za mě?
Jo.
A že si misku vezmu, až se příště uvidíme.
- Jistě. - Díky.
Ve skutečnosti je to tu větší než na FaceTimeu.
Nashle.
Ahoj.
Ahoj. Můžu dál?
Jistě.
Proč se plížíš zadním vchodem?
Nebyl jsem si jistý, kdo tu bude.
Chris je u sebe. Zrovna jsme večeřeli.
Jo, ale Marisol... Není tu, že ne?
Ne. Proč se chováš tak divně? Něco v těch brownies je?
To je možná dobrá otázka.
Nevím.
Co se děje, Bucku?
Vzpomínáš, jak Shannon přinesla na stanici dar
do vánoční sbírky na děti a bylo to...
Bylo to dost překvapivé, ne?
Proč sis na to vzpomněl?
Tohle bylo překvapivější.
Kdo je Kim, Eddie?
Přišla na stanici?
Jo.
Přinesla nějaký pečivo a chtěla tě vidět.
A tak nějak se chovala jako tvoje holka.
Není to moje holka.
Moje holka je Marisol.
Kim je kamarádka.
Kamarádka, co jako by z oka vypadla tvé mrtvé ženě?
Jo.
Co se děje?
Nic.
Nic se neděje.
Potkali jsme se před pár týdny, když jsme byli na procházce.
- My? - Jo, já, Marisol a Christopher.
Aha, dobrý. Seznámili se?
Ne, já...
Všiml jsem si jí.
Vypadá hodně jako Shannon, tak jsem se vrátil.
A ukázalo se, že je fakt milá, tak...
Skamarádili jsme se. To je všechno.
Jen tak se vídáte?
Párkrát jsme spolu byli, jo?
Nic spolu nemáme. Nic se nestalo.
Nespali jste spolu.
Přesně tak. Ani to po ní nechci.
Aha, a co chceš?
Nevím.
A ví ta chudinka, že je jako přes kopírák tvoje mrtvá žena?
O tom jsme nemluvili.
Mám o tebe strach.
Jo.
Já taky.
Tak jo, kdo si dá dezert?
Mám tu čerstvé čokoládové sušenky.
Odkdy čerstvě peče?
Spíš čerstvě ohřívá.
Pečení se odehrálo na trhu na Třetí ulici.
Zapnul jsem troubu. To platí.
Můžu dvě? Jednu na potom?
Nemůžeš.
Za deset minut v kuchyni.
Já to slyšela.
Karen má nadpřirozený sluch.
Slyší všechno.
Můžu si dát ještě sušenku?
Jistě, zlatíčko.
Dělej.
Bezva. A jsou z nich spiklenci.
Spíš sourozenci.
Neuvěřitelné, jak dobře si vede.
Myslím, že setkání s bráškou bylo klíčové.
Konečně cítím, že nám věří a chce patřit k nám do rodiny.
To jsem já. Pardon.
Cap včera... překvapil mě.
Působí jinak.
- Jak to myslíš? Měl dobrou náladu. - Až moc dobrou.
Hlavně po tom, co řekl na předávání.
Mám pocit, že s ním něco je.
Ptala jsem se na to Atheny. Prý se není čeho bát.
Ale?
Ale mně přijde ustaraná.
Kvůli čemu?
Hen, to byla Deidra.
Zrušili adopční slyšení.
Ve středu k soudu nejdeme.
Co se stalo? Přesunuli to?
Ne...
úplně to vyřadili.
Soudci se na žádosti zřejmě něco nezdá.
Já myslel, že to má být jen formalita.
Měla být.
Deidra prý něco takového ještě nezažila.
Někdo podle ní musel mluvit se soudcem, ale neví kdo.
Já vím přesně kdo.
Jsi v pohodě?
Já...
Kdybych nevěděla, jak to je, myslela bych si, že jsem to já.
Jo.
Dokonce tak mluvíš.
Ale nejsem ona.
Já vím.
Umřela?
Před pěti lety.
A to je tvůj syn?
Jo.
To je Christopher.
Jo, chci říct...
Vyrazilo mi to dech...
ale teď asi vím, proč sis udržoval odstup.
Což vůči tobě nebylo fér.
Proto jsem tě sem vzal.
Musím s pravdou ven. Já...
A říct ti, jak strašně mě to mrzí.
Mělo mě napadnout, že jsi moc dobrý, aby to byla pravda.
Fakt jsem tě měla ráda.
Já tebe taky.
Jak to můžeš vědět?
Trávil jsi čas se mnou, nebo s ní?
To jsem si myslela.
Nevnímal jsem, jak moc mi chybí.
Pak jsem uviděl tebe.
A na chvíli jsem si dokonce myslel, že...
Že se vrátila?
Jo.
Teda ne úplně.
Jen...
byl to takový pocit.
Nechtěl jsem tě vodit za nos.
Ale vodil.
Zřejmě to byla tvoje životní láska.
Asi jo.
Jo.
Ale v té době jsem to asi nevěděl.
Byli jsme s Shannon
po většinu manželství víc od sebe než spolu.
Já byl v armádě a ona se doma v Texasu
starala o našeho syna.
Když jsem se vrátil...
snažili jsme se.
Ale bylo to těžké.
Pak odešla...
pak se vrátila.
A pak odešla nadobro.
Zní to, jako že jste měli nějaké nevyřízené účty.
Jo.
Nikdy jsem se nedostal k tomu, abych řekl, co jsem chtěl...
nebo vyslechl, co jsem potřeboval slyšet.
Promiň, že nejsem ona.
Sbohem, Eddie.
Můžu tě hodit domů?
Ne, jsem v pohodě.
Dík, že jste přišel.
Jistě.
Bobby tu ještě není, ale brzy přijde.
Máte to tu krásné.
Děkuju.
Dáte si zatím kávu?
Rád, děkuju.
- Jak dlouho tu jste? - Počkat.
Když jsme se sem s Michaelem nastěhovali, byla May malá
a Harry ještě nebyl, takže asi dvacet let.
Michael byl můj první muž.
A on...
Žije šťastně na Floridě se svým mužem.
Opravdu si vážím toho, co děláte.
Upřímně moc nevím, co dělám.
Povzbudivé řeči nejsou moje parketa.
Bobby je normálně nepotřebuje.
Vlastně je spíš poskytuje.
Zajímalo by mě, jestli to celá ta léta není jen obranný mechanismus.
Soustředit se na cizí problémy člověku pomáhá vyhýbat se vlastním.
Takže děti...
máte s bývalým, předpokládám?
Jo. Ale mají Bobbyho fakt rády.
Šťastný to muž.
Parádní život si zařídil.
CENA ZACHRÁNCE
Nemůžu.
Přeju vám s kapitánem Nashem všechno nejlepší, upřímně,
ale záchrannej člun mu dělat nebudu.
Počkejte. Prosím.
Amire, co tu děláte?
Vážně chcete napravovat?
Tak se s ženou ode mě držte sakra daleko.
Co to mělo být?
- Co tě to napadlo? - Bobby...
Víš, co má za sebou a co jsem mu způsobil.
Nemyslíš, že žádat ho pro mne o rameno k vyplakání je trochu moc?
Se mnou nemluvíš, tak mě napadlo, že bys mluvil s ním.
A co bych mu tak měl říkat?
- Proč jsi nechal práce? - Jak jsem řekl.
Jsem unavený, přijdu si jako podvodník a potřebuju pauzu.
Přestaň mi lhát.
Vždycky jsem věděla, že je v tobě něco,
čeho se nikdy nedoberu.
Ta bolest ze ztráty rodiny...
Můžu si představovat, jaké to je, ale pochopit to nemůžu.
Můžu tě akorát milovat a doufat, že to bude stačit, abych tě tu udržela.
Nikam nejdu.
Vážně ne?
Skoro nespíš, nechal jsi práce.
Všechny obcházíš a loučíš se.
Trochu jako by sis dával věci do pořádku.
Ne. To bych nikdy.
Jednou jsi stál na římse budovy a chtěls udělat krok
za svou mrtvou rodinou.
To už je dlouho a měl jsem v sobě LSD.
To jsem si tehdy taky říkala.
A říkám si to pokaždé, když vykročíš do temnot.
Ale pamatuju si ten pohled.
Už zase stojíš na římse, Bobby.
Nemám tu být.
Měl jsem umřít v tom ohni.
Ale nezemřel jsi.
Měl jsem plán, jak to napravit.
Měl jsem sešit se 148 řádky.
Když jsem někomu zachránil život, vyplnil jsem řádek.
Jeden život zachráněný za každý zmařený.
A pak co?
Až zachráníš těch 148?
Nemám tu být.
Kde je ten sešit teď?
Vyhodil jsem ho v den našeho prvního rande.
A celou tu dobu jsi mi nic neřekl?
Nechtěl jsem, aby se tě to dotýkalo.
Pozdě.
Sakra.
- Hej, tam nemůžete. - Hasička Wilsonová.
Neviděla jsem vás dnes v rozvrhu.
Oficiální návštěva LAHS?
V pořádku. Chvíli nás nechte.
Prosím. Mluvte.
Opravdu mě upřímně mrzí vaše ztráta.
To vám ale nedává právo používat malou holku jako pěšáka
v plánu na to, jak se mi pomstít.
Já se té holčičce jen snažím pomoct.
Připravit ji o milující rodinu a bezpečný domov považujete za pomoc?
Hodně si o sobě myslíte, hasičko Wilsonová, že?
Co to vůbec znamená?
Vím, že jste se v léčbě mého syna dopustila čestného omylu.
Tím, že jste ho neléčila.
Nechala jsem své lidi projít vaše záznamy
a našla jsem znepokojivé schéma.
O čem to sakra mluvíte?
Před rokem...
zemřel muž na konferenci o štěstí.
Rodina tvrdí, že jste ho vyprostili příliš pozdě, a proto zemřel.
Musela jsem si vybrat.
Chybně identifikované roztleskávačky.
Podezřelý incident v bankovním trezoru.
Pochybné postupy v akci.
Opravdu jste někomu strčila ruce do hrudní dutiny?
Dělám, co mohu, abych zachraňovala životy.
Hlavní zúčastnění pracovníci:
Evelyn Fischerová, 17 let,
na cestě na koncert ve Filharmonii.
Sražena a zabita sanitkou, kterou jste řídila.
Vám vážně nezáleží na bolesti, kterou působíte.
Vy se mnou o bolesti nemluvte.
Asi to budete chtít vzít.
Karen?
Co se děje?
- Nechci nikam jít. - To bude dobré.
- Ne. Nechci jít. - Bude to dobré.
Vážně ji to rozrušuje. Můžeme si dát pauzu?
Vydržte chvilku. Mluvila jsi s Deidrou?
Prý nemůže nic dělat. Zrušili nám pěstounskou licenci.
- Ani jsme nebyli na slyšení. - Jdeme.
- Nesahejte mi na sestru! - Ne, Denny.
- Nezhoršuj to. - Nemůžeš je nechat ji odvést, mami.
Musí být lepší způsob, jak to vyřídit.
Děsíte to dítě.
Omlouvám se. Musíme ji odvést.
Ale já chci zůstat tady. Měli jsme být rodina.
Jen...
Dáte nám chvilku?
Pořád jsme rodina.
I když nebudeme pod jednou střechou.
Dobře?
Jsi naše dcera a my tě milujeme.
Nikdy na to nezapomeň.
Pojď, Maro.
Ahoj.
Co tady děláš?
Jsi sám, ne?
Jo.
Mám pocit, že jsme si neřekli všechno, co jsme měli.
Co to děláš, Kim?
Kdo je Kim?
Panebože. Fakt vypadáš jako ona.
Jako kdo?
Jako Shannon.
- Třeba jsem. - Kim...
A třeba mi něco potřebuješ říct.
Něco, k čemu ses nikdy nedostal.
Poslechnu si to.
Vážím si toho, o co se snažíš...
Strávili jsme spolu moc málo času.
Byli jsme víc od sebe než spolu.
- Přestaň. - Prostě řekni, co potřebuješ.
Tohle nemůžu.
Musíš.
Musíš mě nechat jít.
Nechci.
Dostaň to ze sebe, bejby, stojím před tebou.
Nestojíš.
Nechalas mě...
Shannon.
Proč?
Myslel jsem, že mě miluješ.
Milovala jsem tě.
Miluju.
Ale ne dost.
Ne tak, abys zůstala.
Christopher dostal dopis.
Aspoň jemu ses to pokusila vysvětlit.
A co já?
Kde je můj dopis?
Já dostal jen vzkaz, že musíš jít.
Nebyl jsem dokonalý manžel.
Taky jsem dost odcházel...
ale vracel jsem se.
Ne z povinnosti,
ale protože jsem si nedokázal představit život bez...
bez tebe.
A víš co?
Pořád nedokážu.
Ale žiju ho.
Ale je rozbitej.
Já jsem rozbitej.
A nemůžu to spravit.
Takovej život teď mám.
Takovej už bude pořád.
Život...
bez tebe.
Mělas tu být se mnou.
A nejsi.
A nikdy nebudeš.
Mrzí mě to.
Mami?
Nazdar, synu. Nevzbudil jsem tě, že ne?
Ne, dobrý.
Můžu ti nalít?
Jen to neříkej matce.
Asi bych neměl.
No tak. Slavíme.
Co slavíme?
Tebe. Mého syna, hrdinu.
Nejsem hrdina.
Ale jsi.
Ne.
Lidi mi tak říkají, ale je to lež.
Tak proč ti dali tohle?
Je to těžký.
Nemám pravdu?
Nemůžu s tou věcí dýchat.
Pomoz mi to sundat.
Ne, synu. Promiň.
Tahle je tvoje.
Ale něco jsem ti udělal.
Bude se ti to líbit.
MŮJ SYN – HRDINA
Jsou v tom všichni, které jsi nezachránil.
Timothy P. Nash, 39, umřel hasič hrdina
Promiň, že jsem tě nezachránil.
Já měl zachránit tebe, chlapče.
Teď se budeš muset zachránit sám.
Cítíš to?
Atheno!
Hej, Atheno!
Slyšíš mě?
Dělej, miláčku. No tak.
Slyšíš mě?
No tak, dělej.
Tak jo. Pojď, vrať se.
Vrať se mi.
Tak dělej.
No tak, honem.
Dělej, Atheno.
A je to. To je ono.
Jo.
To je ono. Jsi v pořádku.
Jen dýchej, jo?
Hej. Pojďte sem.
Nadýchala se kouře. Dejte jí kyslík.
Kapitáne Nashi! Přineste LifeVac!
Zástava srdce.
- Nabít na 100. - Nabíjím.
Odstupte.
České titulky: Jiří Zbořil