Janice povedala krásne slová o vďačnosti.
Vďačnosť pomáha aj mne.
Vďaka nej dokážem vytrvať.
A mám veľa dôvodov na vďačnosť.
Dnes kráčam životom s krásnou ženou a partnerkou...
...a s rodinou, ktorá ma ľúbi, a prácou, ktorá ma napĺňa zmyslom.
A mám aj vás všetkých.
Stále mám pocit, že si vás nezaslúžim,
no už dokážem lepšie prijímať dobré veci
a nechávať za sebou minulosť a svoj strach.
A za to som vďačný.
Ďakujem, že ste prišli a podelili sa.
To je na dnes asi všetko.
Či chce ešte niekto niečo povedať?
Ja by som rád.
Výborne.
Volám sa Amir.
Ahoj, Amir.
A nemal by som tu byť.
Ale som.
Pred desiatimi rokmi
som takmer zomrel pri požiari v bytovke v Minnesote.
Občas si želám, aby sa tak stalo.
Neprežilo ho 148 ľudí.
Vrátane ženy, s ktorou som mal kráčať životom.
Ale nedostala sa ani do nemocnice.
Tak teraz ním kráčam sám.
A ten, kto za ten požiar mohol...
Nuž, on len odkráčal.
Tak som sa musel rozhodnúť.
Buď budem opatrovať svoj hnev a nenávisť,
alebo opatrovať pacientov.
Aby som im uľavil a tým aj sebe.
A to som aj robil. A fungovalo to.
Dlhý čas.
Ale život je niečo úbohé.
Keď si myslíte, že máte niečo pod kontrolou,
že ste na správnej ceste,
niečo sa stane.
Niečo jednoduché. Napríklad zbadáte istú tvár.
A zrazu sa v okamihu
vráti všetko, s čím ste bojovali.
Tá strata, žiaľ, strach, hnev...
Všetko vás to opäť pohltí.
Ako oheň.
Ako hasiči
všetci vieme, že keď zaznie siréna, volajú nás do služby.
A my ideme.
Ale kapitán Nash
nepotreboval začuť sirénu, aby slúžil.
A dokonca to rád robí, aj keď nie je v službe.
A preto vám udeľujeme Medailu za statočnosť
ako vďaku za vašu odvahu a odhodlanie, či už v uniforme, alebo mimo nej.
Dobrá práca.
Fíha. Ďakujem.
Keď niekomu poviete,
že v práci beháte do horiacich budov,
pozrú sa na vás ako na blázna. Čo asi aj sme.
Ale my vieme niečo, čo oni nie.
A to, že život, ktorý má priamy dopad na život druhých... Život v službe...
To je privilégium.
Takže áno, toto si vážim,
ale zajtrajšok si budem vážiť ešte viac, lebo budem pracovať.
Ďakujem vám.
Veľmi pekne ďakujem.
Nazdravie!
Okej.
Ešte statočnejší a nebudeš mať miesto.
- Nuž, áno. - Počul si, zastupujúci náčelník?
Čas zvýšiť manželovi plat, aby sme si mohli dovoliť väčší dom.
A už viete, prečo som si ju vzal.
Tim, to je koľké?
A teraz viete, prečo sa rozvedieme.
Mami, môžem ísť k Jody?
Pýtaš sa ma to po tom, čo si si dal bundu?
Neprekrúcaj pred mamou očami.
To nič. Môžeš ísť. O chvíľu.
Tvoj najmladší ti chce niečo dať.
- Hej? - Bobby!
Čo je to?
Páči sa, ocko.
Pre mňa?
Čo je to?
MÔJ OCKO HRDINA
To je...
To je teda, Bobby.
Musel si sa na nej narobiť.
Chodil do knižnice, používal ich kopírku.
Sú tam všetci ľudia, ktorých si zachránil.
Ďakujem, synak.
Bobby, aj mne takú sprav.
Hej, na zadnú stranu obrúsku.
- Môžem už ísť? - Ja že si už odišiel.
Fíha.
Charlie.
- No tak. - Hej.
Bobby, vezmi mi ten pohár, dobre?
Tak. Okej. Dobre.
Vieš čo?
Daj si. Zaslúžiš si.
Len to neprezraď mame.
Okej.
Čo si to spravil?
- To... - No poď, poklad.
Rodina. To je to podstatné, však?
Hej.
- Guacamole je hotové. - Pridal si citrónovú šťavu?
Na čo?
Aby nezhnedlo.
- To je... - Treba tú kyslosť.
To fakt?
Prečo sme ho nechali robiť guacamole?
Aby si sa mohla zamerať na to smutné jedlo z kôry.
- Okej. - Trúfaš si.
Tu ho máme. Práve včas.
Ahoj, Bobby.
Ahoj, May.
Nečakal som ťa.
- Čo tu robíš? - Dlhšie som vás nevidela.
Došlo jej jedlo.
Dobre. Sadnite si.
Najprv tortilly.
- Áno. - Veruže hej.
Je skvelé mať rodinu pokope.
Dobre. Páči sa.
Zobudil som ťa?
Tajné googlenie o štvrtej ráno?
Pekný pár.
Poznáš ich?
Zabil som ju.
Ayana Caseyová.
Požiar v tej bytovke?
Bola obeťou číslo 57.
Nedostala sa ani do nemocnice.
- To mi povedal jej manžel. - Kedy?
Včera.
Bol...
Prišiel na moje stretnutie AA.
Odkiaľ sa tam vzal?
Ako ťa našiel?
Možno to bol Boží zásah.
Priniesol som do nemocnice dcéru Catherine Morrisovej
a bol tam. Robí na oddelení popálenín.
A nič ti nepovedal?
Naznačil ti, že ťa pozná?
- Ani nie. - Čo robil na tvojom stretnutí AA?
- Bol tam náhodou? - To nie.
Prišiel zámerne.
Chcel sa podeliť o svoj žiaľ a bolesť. Nech vidím, čo som spôsobil.
Čo si mu povedal?
Nič.
Hovoril o tom, čo sa mu stalo...
Čo som mu spravil...
A ja som zamrzol.
Bol som prilepený k stoličke
a kým som sa stihol spamätať, bol preč.
Okej. Možno je to tak lepšie.
Povedal, čo potreboval,
možno to stačí.
To si nemyslím.
Keď na tú noc myslím, vždy počítam telá, tie stratené životy.
Ale nikdy som nepočítal tých, čo prežili.
Tých, čo ostali.
Bojoval si s vlastným žiaľom.
Deviaty krok...
„Urobili sme priamu nápravu vo všetkých možných prípadoch.“
Musím to napraviť.
Nie som pacient.
Som kapitán hasičov Los Angeles
a potrebujem sa s ním spojiť.
Áno. Nie, rozumiem.
Podám oficiálnu žiadosť. Ďakujem.
Kapitán Nash?
Rada vás vidím.
Prišli ste za pacientom?
Camila, zdravím.
Vlastne som prišiel za jedným z vašich kolegov.
- Pracujete na oddelení popálenín? - Na JIS-ke.
Prevážame sem pacienta.
Naše oddelenia sa dosť prelínajú.
Možno poznáte Amira.
Bože, áno.
Je skvelý.
Bodaj by tu robil na TPP.
Hej. Je skvelý.
Akoby len prišiel a už je aj preč.
- Viem. Život putovného ošetrovateľa. - Hej.
Snažil som sa ho zastihnúť, no asi sme sa minuli.
Myslel som, že by mi jeho agentúra mohla pomôcť.
Neberte to osobne. Majú toho veľa. Panikária z nedostatku ošetrovateľov.
Asi sa hnevajú, že si Amir vzal mesiac voľno.
Každý asi potrebuje dovolenku, však?
Ja si tak dovolenku nepredstavujem.
Jacumba?
Čo je tam?
Tábor prisťahovalcov.
Amir tam robí so skupinou dobrovoľníkov pár týždňov do roka.
Pomáhajú s jedlom a zdravotnou pomocou.
Okej. Takže je tam?
Povedal si, že chceš napraviť, čo sa dá, čomu rozumiem.
Ale určite to počká, kým sa vráti.
Čaká desať rokov. Príliš dlho.
Zavolám ti z cesty. Ľúbim ťa.
Aj ja teba.
Ale nie si ten istý muž ako pred desiatimi rokmi.
Na tom mu nezáleží.
Potrebujem, aby na tom záležalo tebe.
Ľúbim ťa.
Bezpečný prechod
Máte v dodávke zásoby?
Nie, hľadám Amira Caseyho. Dobrovoľníka.
Kto ho hľadá?
Volám sa Bobby.
Ste poliš?
Vyzeráte ako poliš.
Nie, som hasič, ale nie som tu pracovne.
Prečo hľadáte Amira?
To je osobné. Potrebujem s ním hovoriť.
Bol tu asi pred dvomi hodinami, keď doviedol tamtú skupinu.
Bola to dnes jeho tretia cesta.
- Viete, kedy sa asi vráti? - Netuším.
Niekto mu povedal, že je tam tehotná žena s manželom,
tak ich šiel hľadať.
- Okej. - Potrebujem pomoc!
- Kde ste ich našli? - Pri míľniku 12.
- Amir s vami nie je? - Nevidel som ho.
Skúšal som sa s ním spojiť.
Spýtate sa jej, či má kontrakcie?
Nemá bolesti, no točí sa jej hlava a bábätko kope.
Okej. To je dobre.
Má silný tep, ale je dehydrovaná.
Môžeme jej dať infúziu?
To sa tu nedá, ale vieme ju vziať na miestnu pohotovosť.
Okej. Prevezme ju.
A zatiaľ jej dajme vodu.
Ďakujem. Páči sa.
Dobre. Prezriem jeho.
Nevyzeráte ako niekto, kto bol celý deň na slnku.
Nie. Nie bien.
Čo to tu máte? Môžem sa pozrieť?
Okej? Dobre.
Nútili ju ísť samu, tak za ňou vyskočil z nákladiaka.
Dobre. Oceňujem obetavosť, Luis, no tá rana je zapálená.
- Musíme ju umyť. - Mám tu peroxid vodíka.
Poškodí tkanivo. Potrebujeme vodu.
Môžete mi jednu dať?
Tak.
Dobre.
Budem potrebovať obväz a nejakú pásku.
Z akého nákladiaka to vyskočil?
- Pašerákov? - Hej.
Dohodnú sa, že ich prevezú, no akonáhle sú tu, dohoda sa zmení.
- Zdvihnú ceny? - Áno.
Pašeráci sú kartel. Zdvojnásobia či strojnásobia cenu.
Ak im nezaplatia, nechajú ich kráčať.
Aby sa poučili. A potom sa vrátia a zas sa im vyhrážajú.
- Pokiaľ sa k nim nedostanete skôr vy. - Hej.
Pašeráci vás musia milovať.
Myslím, že sme si tu medzi pašerákmi a farmármi nenarobili veľa priateľov.
Dobre. Posledná.
Dobre, Luis. Ostaň so mnou, okej?
Zložme ťa z auta.
Hrozí mu otrava krvi.
Ak sa mu tá infekcia rozšíri do krvi,
nedopadne to dobre.
- Kde je auto do nemocnice? - Desať minút odtiaľto.
Dobre, ak sa dá, nech si švihnú.
Nech nie je na slnku. Dobre. Ani ona.
Viete, ktorou cestou chodí Amir?
Áno. Ale iba blázon by tam šiel sám.
- A nemám s vami koho poslať. - Aj Amir je tam sám.
Pozná to tu a on je tak trochu blázon.
Opíšem vám cestu.
Ďakujem.
Je nedeľa, osem hodín ráno, a už si na mol.
- To je len vyprošťovák. - Preto odchádzame, Tim.
- Nešiel by som tam. - Bojím sa o...
Kristepane, Ann.
To bolo pred niekoľkými týždňami. A bol to jeden pohárik, okej?
Ja v jeho veku
som kradol basy piva zo šenku.
Je to podľa teba vtipné?
- Je to vtipné! - Nie je!
Nemáš zmysel pre humor!
- Vieš čo? Nie som... - Čo sa deje?
Ahoj, drobec.
- Bobby, kde máš tašku? - Môj chlapec.
- Bobby, bež po ňu a choď do auta. - Nemusíš.
- Ideme niekam? - K tete Kitty.
Nie. Ty si choď k tete Kitty.
Chlapcov mi nevezmeš.
Lebo sú... Sú moji.
Sú mojím odkazom. A ty mi ich nevezmeš.
Otec, prestaň.
- Toto nepomáha. - A to je ten problém.
Nechcem, aby šli v tvojich šľapajach.
Fľašou do skorého hrobu!
- Bobby, ber si tašku a bež do auta. - Chcem ostať s ockom.
Bobby, nežartuj a bež do auta.
Prečo si k nemu vždy taký zlý?
To je výborná otázka, mladý muž.
Poklad, viem, že to nie je jednoduché.
- Ľúbiš ocka... - Je hrdina.
Vtieraš sa mu do...
Charlie.
- Čo? - Prestaň.
Aj tak si na to zajtra nespomenie.
Je sťatý.
Prejav úctu.
- Najprv ty, otec. - Hej?
- Čo spravíš? - Tim!
- Charlie, stoj! - Nebi ho! Je to môj syn!
Charlie, stoj.
Povedz mame, že ani ty nechceš ísť.
Ak zostaneme, možno nepôjde ani ona.
Videl si, čo mi spravil, a chceš, aby som tu ostal?
Poď s nami.
Ocko ma potrebuje.
Hej.
Hovor zlyhal – žiaden signál
Bezpečný prechod
Pusti ten kľúč.
Amir, som Bobby Nash.
Nash?
- Čo tu robíš? - Hľadám ťa.
Čo sa stalo?
Postrelili ma.
Sadni si.
No tak. Sadni si.
Dobre.
Daj si to dole.
Dobre.
Časť guľky mi tam ostala.
Dobre. Musíme to najprv vyčistiť a vyrobiť nejaký tlakový obväz.
- Infekcia sa tu môže rýchlo rozšíriť. - Hej.
Som zdravotník, pamätáš?
Akurát som si to nevedel spraviť sám.
A teraz ani nemusíš.
Ten pár, ktorý si tu hľadal,
sa dostal k vášmu stanovišťu.
Budú v poriadku.
Povedz mi, čo sa stalo.
Mám pocit, že ty to už vieš.
Hľadal som ten pár.
Prezeral som stavby, nechával som tu zásoby.
Počul som parkovať auto.
Šiel som von a videl som, ako mi chlap hádže na auto výbušniny.
Predpokladám, že si sa ozval.
To teda hej.
Takmer som sa k nemu dostal, než vytiahol zbraň. Takmer.
Ale schytal to poriadne.
Ale dokázal odšoférovať.
Dobre. Predkloň sa.
Vydrž.
Dobre.
Chlapík, čo ťa postrelil? Nedostal sa ďaleko.
Videl som ho asi 2 kilometre odtiaľto.
Je mŕtvy.
Dobre.
Dobrá improvizácia. Kým ťa nedostaneme do nemocnice.
Poďme.
Netreba.
Tuším nejdeme nikam.
Čo máme na večeru?
Fašírky?
Vyprážanú rybu s hranolkami.
Ja že to máš rád.
To hej.
Akurát sa mi cnie za koláčom.
Mám cesto na pečenie.
Tá vodnatá bublanina nikomu nechutí.
Ty jeden.
Si dobrý chlapík.
Najedzme sa.
Áno. Ďakujem.
Volala mama.
Chcela s tebou hovoriť.
Povedal si jej, že robím?
Volala na stanicu, hľadala ťa tam.
Povedali jej, že si chorý.
Prečo by jej niečo také hovorili?
Asi si mal mať službu.
Dočerta.
Nie je pondelok, však?
Utorok. Povedal som im, že si chorý.
Prepáč, drobec.
To nič, ocko.
Dobre. Konečne odchádzajú.
Ničia ti auto alebo ho len kradnú?
Len ho kradnú.
Čo tu robíš, Nash?
Veď vieš. Hľadal som ťa.
Prečo?
Deviaty krok.
Musím napraviť, čo sa dá.
Takže si ma sledoval až sem do púšte?
- Hej. - Myslíš, že si za to niečo zaslúžiš?
Nie. Len som potreboval, aby si vedel, že som počul tvoje slová.
Ďakujem.
Cítim sa videný.
Hoci ja sa vždy cítim videný.
Väčšinou preto, lebo na mňa ľudia stále pozerajú.
Viem, že ničím neodčiním to, čo som spravil, no...
Prestaň.
Poviem to otvorene, kapitán.
Nič od teba nepotrebujem.
Viem, že si myslíš, že som ťa tam šiel kritizovať.
Ale nie.
Preveroval som si ťa.
Chcel som pochopiť ako niekto, kto môže za takú stratu...
Za toľko bolesti...
Ako môže pokračovať.
A zdá sa, že celkom jednoducho.
To nie je pravda.
Nie?
Aj ja som si vypočul tvoje slová, Bobby.
O tom, aké máš šťastie.
Preto som vstal.
Mal som pocit, že na to musím reagovať.
- Tomu rozumiem. - Dobre.
Ale pochop aj toto.
Nemusíš nič naprávať.
O nič som ťa nežiadal.
Nič to pre mňa neznamená.
Asi 13 kilometrov odtiaľto je vedľajšia cesta.
Kartely ju nevyužívajú. Iba miestni.
A asi tri kilometre za ňou je diaľnica.
Ak sa tam dostaneš, niekto ťa nájde.
A čo mám spraviť? Nechať ťa tu?
Ty si ho nezabil. To ja.
Nemal si na výber.
To netvrdím.
Okej.
Musíš vstať a pôjdeme.
Úprimne...
Nedokážem to, Nash.
Infekcia sa už rozšírila.
Môžem ti pomôcť vstať?
Neviem, čo je horšie...
Zomrieť tu v tieni alebo využiť tvoju pomoc.
Nuž, vzhľadom na našu situáciu sa mi to nemusí podariť.
A teraz sa ma snažíš povzbudiť.
No tak.
Poďme.
911, ako vám pomôžem?
Horí nám v kuchyni!
Vydržte, prosím. Vysielam hasičskú jednotku.
Ako sa voláš a kde bývate?
Volám sa Bobby Nash a bývame na Kent Road 112.
Povedal si Nash?
Ocko! Vstávaj!
Hej, skúsim to ja.
To funguje.
Phil, čo tu robíš?
Niekto griloval sušienky.
- Prepáč, ocko. - Asi budete potrebovať novú rúru.
Zvyšok je len maľovka a nejaká mastnota.
- Upracem to, sľubujem. - To si píš.
Chlapec nemôže za to, že tu nemáte hasiaci prístroj.
Nie, za to môže jeho mama.
Nepáčilo sa jej, ako vyzerá, tak ho mám vzadu na terase.
Aspoň bude mať novú kuchyňu.
To by sa mohla vrátiť.
Skončili ste?
Hej, skončili sme.
Opravím to.
Vieš, čo sa stane, keď zavoláš na 911?
Uložia si o tom záznam.
Ako to asi bude vyzerať?
Prepáč.
Ak ma vyhodia, je to tvoja vina.
Nechcem sa na teba ani pozerať.
Mal si ísť s mamou.
Vstávaj.
Stačilo. Mám dosť.
To nie.
No tak. Tuším vidím cestu.
To si si myslel pred tromi kilometrami.
Musíš vstať. Musíme pokračovať.
Vieš rovnako dobre ako ja,
že každým krokom sa vo mne infekcia šíri rýchlejšie.
Vstávaj.
No tak. Dobre.
Dobre.
Poď.
Vidíš? Vravel som, že je tu cesta.
No poď.
Aha.
Hej!
Stojte!
Poď. Zastavuje.
Čo tu robíte?
Stratili sme sa.
To teda hej.
Čo ste zač? Dobrovoľníci?
Iba tých tu máme.
Kartely, migrantov a dobrovoľníkov.
A pár tvrdohlavých farmárov ako ja.
Som Herman.
Ja som Bobby a toto je Amir a presne to sme my.
Dobrovoľníci.
Niečo vám poviem. Nebývam ďaleko.
Mám pevnú linku a vysielačkou sa viem spojiť so šerifom.
To znie dobre. Len nech sa dostaneme z púšte.
Dobre. Poďte. Nastúpte.
Pri nohách je voda.
- Ponúknite sa. - Dobre.
Páči sa.
Ceníme si to. Máme za sebou dlhý deň.
Odkiaľ ste to vraveli, že ste?
Nevraveli sme.
Diaľnica 9. Poznáte tú reštauráciu?
To je riadny výlet.
Hej, nuž, ľudia tu kráčajú aj dlhšie trate.
Hej, ale oni takto nekrvácajú.
Predpokladám, že ťa postrelili, kamarát.
Hej, mali by ste vidieť toho druhého.
To ste vy so synom?
Nie. To je môj vnuk.
Miguel.
Milujem ho.
Jeho otec... Môj chlapec... Zomrel asi pred piatimi rokmi.
To ma mrzí.
Drogy.
Ľudia nie sú to jediné, čo prechádza hranicami.
Hej.
Kedy ste jedli naposledy?
Počkajú si na nás uňho.
Hovoríš po španielsky?
Rozumiem.
Akurát nerozumiem, čo s nimi máte,
ak vám syna zabil ich jed?
Môj syn sa tak rozhodol.
A váš vnuk sa tiež rozhodol.
- Všetci máme možnosti. - Zastavte.
Bobby.
Bobby, otvor.
No tak.
Choď preč!
No tak.
Mrzí ma to.
Viem, že to bola nehoda.
Nehnevaj sa...
Nehnevaj sa na ocka.
Okej?
No tak. Nemôžeš sa na mňa hnevať aj ty.
Bobby?
Synak, ty a ja.
Bobby, našiel som tvoju knihu.
Môžeme ju opraviť.
Bude to veľmi...
Bude to veľmi jednodu...
Amir. No tak.
Amir.
Hej.
Amir.
Dobre. Dostanem ťa odtiaľto.
No tak. Len vydrž. Vydrž.
Len vydrž.
Okej. Vydrž.
Dobre.
Dobre, Amir.
Ocko?
Ocko, preber sa.
Vstávaj!
Ocko, vstávaj!
Prosím! Potrebujem ťa!
Prosím. Preber sa!
Prosím ťa, ocko.
Vstávaj!
Je to v poriadku, kapitán Nash.
Máme vás.
Všetci vás máme.
Tu máte, kapitán.
Ďakujem.
Nemali by ste tu na noc ostať?
Nech na vás dozrú lekári.
Predpíšu mi tekutiny, protizápalové lieky
a antihistaminiká, ak ma bude svrbieť koža.
To všetko môžem spraviť aj ja.
Počula som, že doktori sú najhorší pacienti.
Kto to tvrdí, nepozná hasičov.
Bobby.
- Vďakabohu, si v poriadku. - Ako som aj povedal po telefóne.
Aj tak som sa musela presvedčiť sama.
Dobre.
Fernanda, moja žena Athena.
Ona je policajtka.
To vy ste ho našli.
Neviem, či vám teraz dokážem dostatočne poďakovať.
Nebola som to len ja.
Ľudia, ktorých Amir zachránil pred pašerákmi?
Všetci naliehali, že ho idú hľadať.
- Ja som len šla s nimi. - A prišla na to, ako nás nájsť.
Videli sme krv pri reštaurácii, došlo nám, že si to strihnete k ceste.
Keď sme našli to auto, netrvalo dlho a našli sme vás.
Videla som, ako odťahujú zvyšky auta.
Nemôžem uveriť, že nikto nezomrel.
Nuž, Herman...
Policajti vám to nepovedali?
Našli Hermana chvíľu po vás.
Mal pár zlomených rebier a rameno, ale je nažive.
Nevidel som ho tu.
Prevážajú ho do inej nemocnice.
- Do takej so strážou. - Zadržali ho?
Zdá sa, že má dosť informácii o karteli, a rád sa o ne podelí.
To je on?
Hej.
Daj mi chvíľku.
Ja že budeš už dávno preč. Doma s fešnou pani manželkou.
Chcel som ťa najprv skontrolovať.
Napravil si, čo sa dalo, kapitán.
Zachránil si ma.
Môžeš ísť.
Tak to nefunguje.
Prosím, nehovor, že sa sem budeš vracať, dokým ti neodpustím,
lebo to sa nikdy...
Nečakám, že mi odpustíš.
Preto som za tebou neprišiel.
Len som ti chcel povedať, že od toho požiaru som len tak neodkráčal.
Je stále pri mne, každý deň a noc.
A viem, že ničím neodčiním to, ako som ublížil tebe
či ostatným rodinám.
Tvoj život ti nevrátim. Tvoj žiaľ ti nemám ako vziať.
Ale môžem ti povedať, že na nich myslím každý deň.
Ayana Caseyová...
Tridsaťštyriročná. Jediné dieťa Marthy a Jamala Harrisovcov,
milovaná manželka Amira Caseyho.
57. osoba, ktorá pri tom požiari kvôli mne zomrela.
Naozaj si myslíš, že si zaslúžiš druhú šancu?
Nie.
Mal som tam v tú noc zomrieť.
Alebo počas inej z nocí, keď som sa ten omyl snažil napraviť.
Ale stále som tu.
Nezlepším to
a tak sa snažím žiť tak, aby som nič nezhoršil.
Predtým som predával autá.
A po tej noci som mal pocit,
že by som mal robiť niečo iné, niečo viac.
Za to, že si dostal druhú šancu.
Aby som spravil, čo som vtedy nemohol.
Vždy, keď vojdem do nemocnice,
sa snažím zachrániť svoju ženu.
A rád by som vedel,
koho sa snažíš zachrániť ty, kapitán.
Hovoril som s tvojou mamou.
Ide sem. Chvíľu jej to potrvá.
Nechceš ísť s nami na stanicu?
Nie. Som v poriadku.
Nechceš, aby sme tu s tebou ostali, kým príde?
Nie.
Naozaj ma to mrzí, Bobby.
Preklad titulkov: Jana Schreiberová